IADUL CELOR SINGURI
Să ni le spună pe toate trei, dacă-i plac la fel.
- Ai dreptate. - Da.
Cele trei fete?
Ea, ea și ea.
Cele trei fete?
Ea, ea și ea.
Cine?
- Ea, ea și… - Cine? Toate au nume!
- Ce? - „Ea, ea și ea”?
„Ea, ea și ea.”
E cam nepoliticos.
- E… - Nu-l pune într-o lumină bună.
- Ea, ea și… - Cine? Toate au nume!
Hye-seon.
Ha-jeong.
Gyu-ri. Ele trei.
Nu mă așteptam!
Bine.
E jenant!
Interesant.
E distractiv.
Nu înțeleg de ce a spus-o așa în fața tuturor.
Nu mi-a plăcut să fiu aleasă așa în fața tuturor.
El nu pare să aibă aceleași valori ca și mine,
ceea ce m-a deranjat.
- Înțeleg de ce a deranjat-o. - E prea mult.
- Da. - Și eu aș simți la fel.
Ți-ar plăcea să auzi asta?
Dacă aș fi una dintre fete, m-aș simți foarte jignită.
Eu i-aș fi zis ceva.
A fost nepoliticos.
- M-aș supăra. - Ha-jeong a fost
- …înțelegătoare cu el. - Da.
Dar cred că, de data asta, el a mers prea departe.
Poate că Gyu-ri voia să-l cunoască, dar el a arătat cu degetul trei fete.
În loc să fie fericită că el e interesat,
ea ar putea spune că e incredibil și el e nepoliticos.
Cred că Gwan-hee n-a judecat.
Chiar dacă gândește într-un anumit fel,
nu trebuie s-o zică de față cu atâtea persoane.
Există un timp și un loc pentru toate.
Dar el a indicat trei fete
în fața tuturor. Asta a fost…
În apărarea lui, cred că așa vorbește el.
Cred că voia să spună sincer ce simte,
dar a părut nepoliticos.
- Eu îmi schimb bluza. - Mă schimb și eu.
Cine vine după apă cu mine?
- Eu. - Cine vrea apă?
Să mergem.
Să mergem cu toții.
Voi doi rămâneți.
De ce plecați toți?
Nu-mi amintesc deloc prima noastră întâlnire.
Aproape deloc.
Nici tu, nu-i așa?
Eu? Îmi amintesc de tine.
- Da? - De ce nu mi-aș aminti?
M-am bucurat să te văd aici, pentru că ești o față cunoscută.
Te-ai bucurat să mă vezi, dar nici nu m-ai salutat?
N-ai salutat.
- Bună, Gwan-hee. - Eu cred
că singura dată când am avut contact vizual
a fost când ne-am întâlnit prima oară și ne-am salutat.
Cred că atunci a fost.
Am vorbit cu toți ceilalți,
dar tu ai fost singura cu care n-am vorbit.
De asta m-am întrebat
de ce mă eviți.
Așa am simțit.
Care e motivul?
- Crezi că te-am evitat? - Da.
Da.
Nu mă evitai tu pe mine?
Eu nu te-am evitat.
Atunci, te așteptai să te abordez primul?
Asta sperai?
Nu, nu mi-ai dat impresia asta.
Așteptam doar ca tu să deschizi discuția cu mine.
- Da? - Pentru mine așa a fost.
Înțeleg.
Câte persoane te interesează în acest moment?
Poate că e o persoană, poate că-s mai multe,
dar nu pot să-ți spun.
Pentru tine e o persoană? Ai dat doar o bomboană.
Da, ție.
Ție ți-am dat-o.
Tu ai primit patru, deci, dintre cei patru,
în afară de Jin-seok…
Cred că n-am calculat bine.
Nu prea te pricepi la socoteli.
Scuze, credeam că i-ai dat-o altcuiva.
Ai arătat spre mai multe persoane.
Când am jucat jocul mai devreme,
voiam să fiu în echipă cu tine.
M-am gândit că ar fi șansa noastră de a vorbi.
Am senzația că noi doi suntem asemănători.
De asta.
Cred că ești fericită c-ai primit atâtea bomboane!
- Nu, eu… - Poți să le ții pe toate.
Vrei și tu una?
- Vrei și tu una? - Nu.
Nu vreau bomboane tale.
- Mi s-a ocupat locul. - Ce plan ai acum?
Ce plan?
Vreau să iau o hotărâre cât mai repede posibil.
Mai vreau să adaug
că nu mai avem mult timp.
Dacă ești interesată de mine,
avem multe de vorbit,
fiindcă, în comparație cu ceilalți, noi am rămas în urmă.
Spui că, dacă te-aș alege,
ai fi dispus să ne acorzi o șansă?
Păi…
Vreau să te cunosc.
Încă nu am avut o conversație adevărată.
În orice caz, azi ai început să-mi vorbești informal.
- Da. - Deci…
O să consider că e un semn că ne-am apropiat cumva.
Și eu. Îmi place.
Nu spun că-s la fel de apropiat de tine cât sunt de cele din Paradis,
dar cred că acum ești pe locul trei.
Ce onoare! Sunt pe locul trei!
- Nu? - Da.
- Nu e ușor să ajungi pe listă. - Nu, desigur.
Am văzut că Gwan-hee își exprimă deschis interesul față de Gyu-ri,
dar nu mi-a plăcut.
Sunt sigur că și-a dat seama
că eu eram interesat de ea și că îmi exprimam sentimentele.
Așa că nu mi-a plăcut ce a făcut.
Min-young, putem vorbi?
- Putem vorbi? - Sigur.
Bine.
- O să fiu sincer. - Sigur.
Mă simt bine.
- Dar mă simt și prost. - Da?
- Nu te simți așa! - Nu, chestia e că…
Eu m-am simțit prost.
Simte-te liberă să-mi spui orice.
- Despre ce? - Azi mi-am dat seama de ceva.
- Am venit aici să vorbim cu toți. - Da.
- Vrem să găsim pe cineva care ne place. - Da.
Știu că ne-am înțeles bine de la început,
dar nu cred că asta ar trebui să ne împiedice
să-i cunoaștem și pe ceilalți.
Vrei să cunoști și pe altcineva?
Nu asta spun.
Am deschis discuția fiindcă părea că te simți prost…
- Da. - …că ai dat bomboane celorlalți.
Ai dat bomboane celorlalți băieți,
apoi ți-ai cerut scuze de la mine.
Dar nu era nevoie să te scuzi.
Să-ți explic. Eu…
Nu, stai! Nu e nevoie să-mi spui. Nu e nevoie să dai explicații.
Eu cred că tu ești o fată frumoasă și fermecătoare.
Dar, din cauza mea, cred că ceilalți băieți…
- Au rețineri? - Da.
Te găsesc fermecătoare, dar au rețineri.
Simt că te-am izolat de ei, de parcă aș fi bodyguardul tău.
Chiar și eu am simțit asta.
Așa că nu-mi mai da atenție.
- Fix la țintă. - Poate a făcut-o să-l aprecieze mai mult.
- Jin-seok e un om integru. - Da.
Îi dă libertate lui Min-young.
- Se gândește la ea. - Da.
Așa că nu-mi mai da atenție.
Iar eu…
Adică te-ai răzgândit?
Nu.
Deci spui asta pentru mine?
Sigur.
- Serios? - Da.
Credeam că spui că ar trebui să vorbim și cu alții.
Nu e cazul.
Pentru mine, tu ești prima acum.
Și…
- Ce e? - Nimic.
Spune-mi.
- Nu e nimic. - Poți să-mi spui.
- Nu, doar… - Am fost supărată pe tine.
- Puțin. - Pe mine?
- Puțin. - De ce?
De ce?
- De ce? - De ce?
- De ce s-a supărat? - Poate să-mi spună o femeie?
Ne-a scăpat ceva?
- Mă trec fiorii. - De ce s-a supărat?
- Nu, doar… - Am fost supărată pe tine.
- Puțin. - Pe mine?
- Puțin. - De ce?
Îmi place că ai fost deschis în legătură cu ce simți.
- Serios? - Da.
- Dar… - Dar… Continuă.
Dar păream siguri unul de celălalt de la început,
și mi s-a părut că arăți asta prea mult.
Era mai bine dacă eram mai discreți,
dar mie mi s-a părut prea evident.
- Da. - Asta m-a deranjat puțin.
Ai dreptate.
E adevărat că tu ești primul pentru mine,
dar aș vrea să vorbesc și cu ceilalți.
Nu știm ce o să se întâmple, dar voi fi sincer cu tine.
După ce vorbești cu altcineva, te-ai putea îndrăgosti de el.
Și tu ai putea face la fel.
E secret, dar…
- De ce? Spune-mi. - Mai târziu.
Nu, zi-mi acum.
Nu vreau.
Ba nu, spune-mi.
Uite ce simt cu adevărat.
Tu poți să cunoști pe alții.
Dacă găsești pe cineva mai bun, poți să-l alegi pe el.
Dar eu știu că voi continua să încerc să te cuceresc.
Deci continui să fii interesat de mine?
Am să încerc să te cuceresc,
dar mai puțin decât înainte,
ca să nu-i împiedic pe ceilalți băieți să se apropie de tine.
Așa mi se pare corect.
Sunt recunoscătoare, dar dezamăgită.
- De ce… Nu fi! - Nu știu de ce.
- Nu știu de ce mă simt așa. - Bine.
Hai să mergem. Te duci să faci duș?
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
De ce plângi? Haide!
De ce plângi?
- Te-ai amețit? - Da, cred că-s beată.
Stai să-ți șterg lacrimile.
O să-ți strice machiajul.
DE CE AI PLÂNS?
Nu știu. E complicat.
Și nu cred că am înțeles complet ce încerca să-mi spună.
Nu sunt sigură.
Cred că Min-young vrea să cunoască și alte persoane…
- Dar el… - Dar vrea și ca el
să îi rămână devotat.
- Ea îl poate înșela, dar el, nu. - Da.
Oricât de grijuliu și de atent ar fi Jin-seok,
asta e cam…
Pare bosumflată.
Și eu cred.
Încerca să fie drăguță, dar pentru bărbați astea-s niște semne de avertizare.
Ea a spus…
- „Supărată.” - Da.
- Asta… - „Dezamăgită.”
Nu am înțeles ce spunea.
Nu știu de ce era supărată.
Mie mi s-a părut mai supărător că a dat patru bomboane.
Știu.
Jin-seok a lămurit situația, chiar dacă Min-young n-a zis nimic.
El voia să-i dea libertate,
dar ea îl tot întreba dacă ar alege-o tot pe ea.
Parcă voia să-i spună ceva.
- Nu trebuia să spună nimic. - Știu.
- Nu mi-a plăcut. - Putea să-i mulțumească și gata.
Știți ceva? Chiar suntem captivați de aceste persoane.
Toată lumea e supărată.
M-a șocat ce s-a întâmplat.
Ar trebui să ținem cont că băuseră.
În momentele astea e greu de înțeles ce se întâmplă.
- Ea era cam amețită. - Părea puțin beată.
Este ziua a patra.
ZIUA A 4-A
Veniți, micul-dejun e gata.
- Avem chifle. - Câte o chiflă
și câte un măr?
Putem începe să mâncăm?
Hai să mâncăm.
Nu e greu să-l mănânci întreg?
N-am mai mâncat mere așa.
- Serios? - Nu mă pricep la cuțite.
Poftim.
Mă descurc oricum.
Așa se mănâncă.
- Bună! - Bună!
- Bună. - Ai dormit bine?
Am dormit foarte bine.
Ce drăguț!
„Ai dormit bine?”
Ai dormit bine?
Am dormit foarte bine.
- Ar trebui să mănânci. - Bine.
Avem mere.
Preferi ca merele să fie tăiate?
- Da, unde e cuțitul? - Ia-le pe astea.
- Mersi. - Să le împărțim.
Trebuie să mănânc și eu, nu le mânca pe toate!
Ați dormit bine?
- El îi zâmbește. - Jin-seok crede că e drăguță.
Jin-seok e tare!
Are un suflet bun.
- Da. - De acord.
E bun?
Vrei suc sau lapte?
- Suc, te rog. - Suc?
- Vrei să bei ceva? - Vreau suc.
- Îți place sucul de portocale? - Da.
Putem alege doar unul?
- Mersi. - Aș putea locui aici dacă e mereu așa.
Pare proaspăt stors.
- Te pricepi la curățat mere. - Poftim?
Ce compliment neașteptat!
Pun pariu că ai câștigat un concurs de curățat mere.
Ba nu, nu mă pricep.
Doar că le mănânc în fiecare zi, așa că știu cum se face.
Ce este?
- „Ce este?” - Fata ia inițiativa!
Îi văd privirea, în ciuda părului.
Și eu.
Ce e?
Felul în care ai spus-o.
Eu?
- Te pricepi. - Asta e!
- Asta e privirea. - „Ce e?”
Îl ador pe Jin-seok!
- Te pricepi. - Asta e!
- Asta e privirea. - „Ce e?”
„Și eu?”
M-ai imitat bine. Ești amuzant!
- Hai să ne întrecem! - Bine.
- O întrecere? - „Bine.”
Ce sfioasă!
Părea un mic-dejun ușor, dar m-am săturat.
Nu-i așa?
- Bună! - Bună!
Ce credeți că se va întâmpla acum?
Habar nu am.
Cine te interesează?
Trebuie să spun,
fie Won-ik, fie…
Nu pot ghici ce meserie are Min-woo.
- Nici eu. - Și…
- Sunt curioasă să aflu ce meserie are. - Și eu.
Dacă e născut după anul 2000?
Vreau să știu ce vârstă are.
- Am multe întrebări pentru Min-woo. - Și eu.
Sunt curioasă să aflu cum este,
așa că m-am gândit să-l aleg,
dar apoi nu am făcut-o.
Da.
Toate par să vrea să-l cunoască pe Min-woo acum.
Li se pare misterios, așa că le intrigă.
Da, și este tăcut.
Eu voiam să merg cu Ha-bin.
- Și? - Dar e cam distant.
- Da, este. - Înțeleg.
Nu? Am simțit că e ciudat aseară, la focul de tabără.
Eu o să fiu gazda voastră.
ASEARĂ
O să fac focul.
Vă cer dublu pe camere.
Frate, ce greu e!
V-am spus deja că vă cer dublu.
El e un armăsar.
Ha-bin, unde te duci?
- Vai de mine, Ha-bin! - Vai!
- Asta a fost… - Vai…
Din cauza bomboanelor.
- Ce? - A primit prea multe.
- Ha-bin? - De asta.
- Are multe bomboane? - Da.
Tu ai votat pentru el?
E voie să întreb?
- Eu am votat. - Și eu.
- Și tu? - Și tu?
- Și eu. - Și tu?
- Da. - Adică toate.
Adică cinci.
Le-a primit de la noi toate?
- Toate cinci. - Toate.
Am zis că erau patru, cinci.
A primit cinci bomboane.
- Ascultați! - Bine.
- Eu am zis c-am votat pentru unul. - Da.
Și el m-a întrebat dacă sunt dispusă să mă duc în Paradis cu cel ales.
- Mă trec fiorii! - De asta te-a întrebat.
Înțeleg. Era vorba să te duci în Paradis cu el.
Deci de asta te-a întrebat.
Când i-am spus că sunt dispusă,
s-a luminat la față.
Sigur s-a bucurat să primească toate voturile după două zile.
Fiindcă l-am ales toate,
știe că a fost ales de fata aleasă.
- Exact. - Dar nu de asta l-am ales noi.
- Știu. - Nu de asta.
Acum știu toate.
Ce nebunie!
Aseară, când am zis c-am ales patru,
Ha-bin i-a zis lui Jin-seok să-și controleze femeia.
Parcă ar încerca să vă forțeze să formați o pereche.
- Nu crezi? - Ba da.
El mă interesează, dar nu vreau să fie ceva forțat.
Asta e treaba mea.
- Exact. - Da.
Aseară,
- …Gwan-hee a vorbit cu tine? - Ce a spus?
Cred că s-a simțit ciudat după ce a ales trei.
Eu îmi ștersesem machiajul și el mă aștepta.
A spus că vrea să-mi vorbească.
A spus că vrea să se ducă în Paradis cu Gyu-ri,
fiindcă vrea s-o cunoască.
A mai zis că voia să se ducă cu Ha-jeong sau cu mine,
fiindcă se simte în largul lui cu noi.
Și, deși a vorbit mult cu Gyu-ri astăzi,
nu înseamnă că nu vrea să se ducă cu mine.
Când a spus asta,
- …mi s-a părut că-s planul de rezervă. - Da.
- Ai dreptate. - El mereu are un plan de rezervă.
- Ce aiurea! - Știți ce mi-a spus?
Nu!
E de rău.
M-am dus în camera lui și i-am zis să iasă.
El a ieșit și mi-a zis
că am câștigat puncte fiindcă am luat inițiativa
și l-am abordat prima.
E ridicol că îi plac trei persoane în mod egal.
- E tare caraghios. - El credea
că o să ne bucurăm pentru asta?
Da. Știți ce mi-a spus mie? A zis că îl evit.
Crede că de asta nu am putut vorbi niciodată.
M-am mirat.
Nu-mi pasă deloc de el.
Ce aiurea!
Ce cameră îngrozitoare!
Ce dure au fost!
Sunt înfricoșătoare.
Unele persoane sunt rezervate, dar ele vorbesc fără rețineri.
- Nu-i așa? - Vai de mine!
- Nu mă bag. - De asta trebuie să fii bun cu fetele.
Eu nu mă bag în asta. Am terminat.
Mă duc să-l înfrunt și să-l întreb ce încearcă să facă.
Era să-i spun asta când am vorbit ieri.
Eu m-am săturat până peste cap.
Sunt genul care trebuie să spună ce are pe suflet.
- Nu mă pot abține. - Uită-te la ea!
E gata să se ducă.
Abia aștept o întâlnire între patru ochi!
Îmi place Jin-seok când vorbesc cu el,
dar nu-mi place să fim obligați.
Știu că-s ciudată.
- Înțeleg. - Da.
- Și eu. - Da.
Gwan-hee este cel mai absurd.
- E nevoie de un personaj negativ. - Acțiunile lui…
- E amuzant unul ca el. - Ne trebuie un personaj negativ.
În orice caz, pentru el, eu și ea suntem planul de rezervă.
Chiar crede că nu ne dăm seama?
Îmi tot spunea că cel puțin una sau două îl vor alege.
Era sigur de asta.
- Ce încrezător! - E foarte încrezător.
Și apoi…
A dat de înțeles că o va alege pe cea care va arăta cel mai mult interes.
Și mie mi-a zis ceva asemănător.
M-a întrebat de ce n-am luat inițiativa să-i vorbesc prima.
Vrea ca cineva să se țină de el.
Da, așa părea.
Voia să continui să-mi arăt interesul,
dar n-a spus niciodată că mă va alege pe mine.
A zis doar că există o posibilitate.
Ce aiurea!
Nu mai pot respira!
Sunt foarte deschise!
- S-au aliat. - S-a zis cu Gwan-hee.
Toată lumea e…
Sper că Gwan-hee va fi în străinătate când se transmite episodul.
- Să aibă meci în străinătate. - Da.
- Trebuie să se ducă departe. - Fără semnal la telefon.
Fără electricitate.
Sezonul de baschet este iarna.
- E bine. - Da.
Asta e doar a patra zi.
Ce o să se întâmple cu Gwan-hee?
Am zis încă din prima zi că la final o să plângă.
Sincer, și-a făcut-o cu mâna lui.
Acum se confruntă cu consecințele
- …acțiunilor sale. - Da.
Poate că îl plac toate, dar sunt și supărate.
La focul de tabără, era tensiune între Ha-jeong și Hye-seon,
apoi s-a implicat Gyu-ri și așa au aflat toate.
- Sentimentele reprimate au izbucnit. - Da.
Le-au reprimat, până când a vorbit o persoană.
- Apoi a ieșit totul la iveală. - Da.
Mi se pare mie sau, în ciuda tuturor discuțiilor,
una dintre ele va forma o pereche…
- Cu Gwan-hee. - Clar.
- Presimt că așa va fi. - Și eu.
Cine o să fie?
- Aș zice că Ha-jeong. - Și eu.
Am înțeles.
După ce a spus?
- Așa cred. - Îl va primi înapoi.
- Asta crezi despre ea? - Să vă uitați.
- Eu cred… - E hotărâtă.
- O fi supărată… - O să-l ia iar de mână?
Dacă Gwan-hee se întoarce și o strigă,
se va face că nu vrea, dar se va duce.
- Așa cred că va fi. - Și eu.
- Doar asta avem? - Cine vrea piept de pui?
Piept de pui?
- Dă-mi-l! - Ce…
- Te ajut? - Mulțumesc.
Ați auzit vocea lui Min-woo?
„Te ajut?”
- Dă-mi-l! - Ce…
- Te ajut? - Mulțumesc.
E delicios!
Nu vrei și uleiul, nu?
Nu.
- Voiai doar să-l cureți. - Mulțumesc.
Nu mai e.
Parcă era pește când avea ulei.
Era foarte uleios.
Deci tu mănânci și pielea.
Da, prefer pielea.
- Vrei asta? - Ce?
- Am o mulțime. - Am și eu.
- Servește-te! - Nu-mi place goală.
O păstram pentru mai târziu.
O mănânc mai târziu.
Am avut un țânțar, dar nu m-a ciupit.
- Serios? - Da.
- Am văzut și o libarcă. - Ce?
- A prins-o el.
- O libarcă. - Am ieșit afară și ea țipa.
Tu m-ai auzit, dar n-ai venit.
O să vin în fugă.
Te rog să țipi din nou.
Dați drumul la zece libărci!
Îl ador pe Jin-seok!
E un bărbat adevărat.
Asta nu e ceva ce poți învăța.
- Trebuie să înveți de la el. - Da, e amuzant.
„Dați drumul la zece libărci!”
„Te rog să țipi iar!” Din astea.
Învăț o mulțime.
Ești foarte introvertit.
- Ce? - Introvertit?
Aha.
- Răspunde și tu! - „Aha.”
- Ceva mai mult. - Da.
Ceva de genul: „Ce interesant!”
E ciudat să fiu în centrul atenției.
Ești mai curajos după o băutură sau două.
- Da? - Ai o privire intensă.
Înțeleg.
- Ce? - Min-woo are o părere greșită
despre Hye-seon după interacțiunea asta. Poate crede că-l place.
Cred că îl place.
A zis că e curioasă despre el.
- De asta Si-eun e cam stânjenită. - E cu ochii pe ei.
- Ai o privire intensă. - Înțeleg.
De obicei e ca un cățeluș,
dar, după un pahar, ochii lui sunt așa.
Se holba.
Așa.
- Așa am făcut? - Da.
Poate încerca să nu leșine după al treilea pahar.
- Probabil eram beat după trei pahare. - Sau cinci?
Nu, cred că am băut o sticlă sau două.
Won-ik, ai băut mult ieri?
Nu, o bere sau două.
Nu ai băut mult?
- Nu țin la băutură. - Nu-ți place să bei?
Uneori mai beau.
Dar, când beau… V-am zis, pot să beau o sticlă de soju.
Pot să beau o sticlă, dar mă înroșesc la față.
Ați văzut contactul vizual?
- Vai de mine! - Da.
- Won-ik… - Ce?
- Won-ik vorbea. - Ce este?
…dar mă înroșesc la față.
Cu Min-woo nu-ți dai seama.
Am avut mereu contact vizual cu Si-eun când mâncam,
nu puteam să nu mă uit la ea.
Și tu? Poți să bei…
Nu țin la băutură.
Ca înfățișare, Min-woo e cel mai apropiat de bărbatul ideal.
Așa că m-am gândit să-l abordez în mod mai activ.
E delicios!
- Cartoful dulce? - Da.
Îmi cureți și mie unul?
Nu.
Nu mai sunt.
Avem apă cu gheață aici?
Ai părut foarte răsfățat.
Am început cu Paradisul și cred că asta m-a răsfățat.
O să petreci mult timp aici, ar fi bine să te obișnuiești.
Ce lovitură!
I-a zis-o!
- Dacă nu l-ar plăcea, l-ar ignora. - Așa e.
- Vai! - I-a zis-o.
Sunt ca frații.
- Suntem ca frații? - Da.
Nici n-am vorbi dacă am fi frați.
Eu hotărăsc asta.
Am avut răbdare cu el până acum.
Când ai avut răbdare cu mine?
Te-am suportat, fiindcă sunt drăguță.
Cine te-ar mai suporta?
Cum a fost în Paradis pentru voi?
- Dimineața a fost minunat. - Da.
- Înțeleg. - Seara a fost ciudat.
Ne-am ciondănit seara. Ea m-a certat.
Ba nu, tu m-ai aburit.
Nu spune așa ceva!
Zicea: „Bea și gata!”
M-a șocat.
A luat o pătură și a dormit afară, să arate că e supărat.
I-am tot spus să vină înăuntru,
dar e încăpățânat și nu a venit.
Eu i-am spus clar.
Situația era deja penibilă, nu mă puteam întoarce.
De asta am făcut primul pas.
Ți-am zis, trebuia să mă târăști înapoi.
Ai prea multe așteptări.
Ți-am oferit o ramură de măslin, dar nu ai luat-o.
Nu poți să iei mereu. E prea egoist.
Mi-ați găurit urechile din ambele părți.
E adorabil.
- La țanc! - Nu!
Fă-i să înceteze!
Dle avocat, să vă auzim pledoaria.
- E distractiv, nu? - Da.
Am pierdut.
Azi au nevoie de terapie de cuplu.
Gwan-hee a lăsat-o să câștige.
Ha-jeong încă îl place, e ca o ceartă între îndrăgostiți.
- Da. - Așa pare.
Dacă n-ar fi interesată, n-ar vorbi cu el.
Da, era doar iritată.
Cred că încă îl mai place.
Ha-jeong are ochi doar pentru Gwan-hee.
Termină!
Am auzit că…
M-am speriat!
Choi Min-woo.
Du-te pe plaja de pe cealaltă parte a insulei!
- Ce? - Cealaltă parte?
- Ce? - Nu se poate!
Ce se petrece?
Nu se poate!
- Ce e dincolo? - Stai!
- A venit cineva? - Iar?
Mai e nevoie de o fată.
- Oare cine e? - Nu?
Cred că a venit o nouă participantă.
Doamne! Mi-e frică!
Nu se poate!
- Cred că are dreptate. - Ce surpriză!
- O nouă colegă. - Mă trec fiorii.
- Vai! - Și pe mine.
Vai de mine!
Bună!
- Bună! - Bună!
Nu e cald?
Bună, mă numesc Cho Min-ji.
Ce drăguță e!
Ea o să schimbe situația.
Asta e…
Farmecul meu? Sunt drăguță, optimistă și am un fund frumos.
Sunt binecuvântată cu gene bune.
Când eram la școală, toți o știau pe Cho Min-ji din Yeouido.
Așa am auzit.
Când mă machiez și mă îmbrac elegant,
cel puțin un băiat se dă la mine.
Mă credeți, nu? E penibil!
Am hotărât să particip
cu speranța că întâlnesc pe cineva minunat,
care să mă uimească.
Probabil există un motiv pentru care intru abia la jumătate.
O să compun un joc de cuvinte.
Min-ji a venit și nu mai pleacă.
Când atacă, nu se joacă!
E o concurentă serioasă!
El o place.
Doamne!
Când s-a uitat în cameră…
- M-a tulburat. - S-a bucurat.
- Adică… - Încep să transpir.
Știți la ce m-am gândit când am văzut-o?
Pare o combinație între cele cinci fete.
Pe bune?
- E ceva greu de realizat. - Îți place, nu?
- Nu. - Poți fi sincer.
Pare energică și are un corp frumos.
E atrăgătoare în multe feluri.
- Abia aștept s-o văd în acțiune! - Băieții o s-o adore.
O s-o placă instantaneu.
E un chip nou.
Fetele trebuie să fie gata.
- O să fie greu. - Da.
- Îmi pare bine. - Și mie.
CHO MIN-JI ȘI CHOI MIN-WOO
Cum te cheamă?
Cho Min-ji.
- Cho Min-ji? - Da.
Sunt Choi Min-woo.
- Choi Min-woo. - Da.
- Am auzit anunțul. - Da?
Cred că ești emoționată.
Da.
- E greu. - Da.
Cred că e ciudat să apari la mijloc.
Ce mă fac?
Nu-i ușor în prima zi. Și eu am avut emoții.
- Ai dreptate. - Sper să te poți relaxa puțin.
Da, mulțumesc.
Mă simt mai bine.
- Serios? Acum? - Da.
- O să te integrezi. - Bine.
- Dacă ai… - Să mă ajuți.
- Ajută-mă să mă integrez! - Da.
Bună! Sunt un locuitor al Infernului.
ÎNTÂLNIRE PRIVATĂ CHO MIN-JI ȘI PARK MIN-KYU
Nu-ți face griji! Te așteaptă multe.
- Da? - Da.
Chiar mă simt mai bine.
- Eram îngrijorată. - Nu-i nimic.
Se pare că e ceva…
Lee Gwan-hee.
Du-te pe plaja de pe cealaltă parte a insulei!
- Mă întorc. - Baftă!
Vin repede.
Uite ce încântat e Gwan-hee!
„Uite ce încântat e Gwan-hee!”
Nu! Cred că el acum…
- Asta e reputația lui acum. - E acel tip.
Nu credeți că ei tot i se pare drăguț dacă spune așa ceva?
- Ori asta, ori… - Așa cred.
Bună!
- Stai aici de ceva vreme. - De unde știi?
CHO MIN-JI ȘI LEE GWAN-HEE
- Sunt și băuturi. - Da.
Datorită ție, pot să beau asta.
Cum te cheamă?
De ce nu mă întrebi cum mă cheamă?
Nici tu n-ai întrebat.
Cum te cheamă?
Cho Min-ji.
- Min-ji? - Da.
E un nume simplu.
- Da. - Al meu e greu de reținut.
- Cum te cheamă? - Gwan-hee.
- Gwan-hee? - Lee Gwan-hee.
- Lee Gwan-hee? - Da.
Pot să-l țin minte.
Min-ji e un nume comun, nu?
Da.
Dar Gwan-hee nu e comun.
- Este… - Arăți ca un Gwan-hee.
Are dreptate, totuși!
Așa trebuie să arate un Gwan-hee.
Arăți ca un Gwan-hee.
Ai un nume potrivit.
Ce înseamnă să arăți ca un Gwan-hee?
- Ca tine. - Înțeleg.
Mulțumesc.
Dacă ne întâlnim azi sau mâine,
o să văd dacă îmi ții minte numele.
Culoarea rochiei tale se asortează cu asta.
Da? Mai degrabă cu astea.
N-am mai văzut pe nimeni să poarte culoarea asta.
- În toată viața ta? - Da.
- Am văzut culoarea asta… - Norocul tău.
…la pălării sau accesorii.
Îmi stă bine?
Da, arăți ca iarba. Îmi amintești de iarbă.
- Tu ai zis că arăt ca un Gwan-hee. - Era un compliment.
- Și al meu. - Da?
Iarba e frumoasă.
Este.
Nimeni nu se îmbracă așa, o să ieși în evidență.
Genul meu ideal e o persoană calmă și delicată.
Am simțit că Min-ji poate fi persoana aceea,
din prima noastră conversație.
Gwan-hee, te ador!
Ce e asta, sitcom?
- Acum au 25% fiecare. - Da.
Acum e 25%.
Nu ne dezamăgește.
Mai sunt șapte persoane.
- Da. - Le-ai cunoscut pe toate?
Da.
E frumos?
E tare frumos!
- Serios? - Da.
- Pot să aștept cu nerăbdare? - Da.
- Serios? - Da.
- Mă numesc Yun Ha-bin. - Yun Ha-bin?
- Da. - Sunt Cho Min-ji.
- Cho Min-ji? - Da.
- Voiai să arăți ca Dipsy? - Ce?
Ce-i asta?
- Ha-bin. - Dipsy?
Ha-bin, termină!
Dipsy din Teletubbies.
- Voiai să arăți ca Dipsy? - Ce?
Nu.
- Voiam să exprim prospețime. - Da?
„Dipsy”?
Stai așa!
- Arăt ca Dipsy? - Nu.
Îmi place culoarea.
- Mincinosule. - Vorbesc serios.
Sigur, mersi.
CHO MIN-JI ȘI LEE JIN-SEOK
- Bună! - Bună!
Bună!
- Hai, Jin-seok! - Hai!
Hai, că poți.
O să fie interesant.
O să fie foarte interesant.
- Îmi pare bine să te cunosc. - Și mie.
- Te simți bine? - Poftim?
Te simți bine?
Dacă mă simt bine?
- Da. - Cum adică?
Voiam să fiu politicos.
Putem să ne aflăm numele?
- Da. - Sunt Lee Jin-seok.
- Lee Jin… - Jin-seok.
- Seok? - Da.
- Și tu? - Cho Min-ji.
Min-ji. Bine.
Cineva a spus că arăt ca iarba.
- Rochia? - Da.
Și altcineva mi-a spus Dipsy.
- Dipsy? - Nu e oribil?
E cam…
Cred că glumea când a spus că arăt ca Dipsy.
Numele ăsta trezește nostalgia.
Îmi plăceau Teletubbies.
- Și mie. - Da?
- Da. - Eram mare fană.
- Și eu. - Da?
- Da. - Aveam și păpuși de pluș.
- Îmi dai și mie una? - S-au dus.
- Îmi plăcea Tinky Winky. - Și mie!
Înțeleg. Ce altceva îți mai place?
- Pe lângă Tinky Winky? - Da.
- Nu din Teletubbies. - Ce spun?
Fiindcă vorbim de rochia ta, să știi că arăți grozav în ea.
- Da? - Da.
E greu să porți culoarea asta.
Încep să am emoții.
E ceva nou.
Oare ea îl tulbură pe Jin-seok?
Pare să semene cu Min-young.
- Genul energic. - Da.
E greu să porți culoarea asta, dar ție îți stă bine.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Primesc ceva în schimb? - Doar atât pot să-ți ofer.
Mulțumesc.
Când am cunoscut-o pe Min-ji,
mi s-a părut drăgălașă și fermecătoare.
Bună!
- Bună! A mers bine? - Da.
Cum a fost?
A fost diferit.
- O nou-venită. - Tu ai fost ultima.
Cum este?
Pare foarte drăguță.
Pare complet diferită de fetele de aici.
Și ție îți place genul drăguț.
- Mă interoghezi? - Nu, doar te întreb.
- Îți plac fetele drăguțe. - Toți avem…
Won-ik o șterge.
- Pleacă. - „E penibil. Mai bine plec!”
- Se prinde repede. - E isteț.
- Îți plac fetele drăguțe. - Toți avem calități diferite.
Am înțeles.
Cine știe? Abia am cunoscut-o.
- De ce? Ai emoții? - De ce?
Nu am emoții.
- Pari agitată. - Nu.
- Ba da. - Ba nu.
- Mă interoghezi? - Da.
Ce caraghioasă!
Deci ești neliniștită.
Cum vrei. Ce preferi?
Să fii neliniștită.
Doar puțin.
- Poftim? - Puțin.
- Ce? - N-ar trebui să mă agit.
- Poartă-te frumos cât mai e acolo. - Da.
- Altfel, o să-l piardă. - Da.
Azi, șansa de a alege un partener pentru Paradis
este numai pentru noua participantă.
- Știam eu! - Min-ji.
- Cine crezi că o să se ducă? - Habar nu am.
- Oare pe cine va alege? - În curând,
ea va alege doi băieți și vor pleca imediat în Paradis.
- Doi băieți? - Doi?
Oameni buni…
- Ce? - Două persoane?
- Doi băieți? - Va alege doi?
Doi…
Noi nici n-am apucat s-o cunoaștem.
Da.
Am fost invidioasă că se duce în Paradis.
Am fost și mai invidioasă că se duce cu doi băieți.
Cum o să fie dacă e în Paradis cu doi băieți?
Eu am fost…
Am fost curioasă, era ceva nou.
- E o premieră. - Da.
Va alege doi băieți cu care va merge în Paradis.
Pe cine va alege?
Sper că Jin-seok o să se ducă.
- Și eu. - Și eu.
Min-young poate vorbi cu ceilalți băieți, fără Jin-seok.
- Sunt sigur că va fi Jin-seok. - Da.
Dacă trebuie să aleg pe altcineva, cred că va fi Gwan-hee.
- Așa presimt. - Așa cred și eu.
- Da? - Eu zic Min-woo și Gwan-hee.
- Nu? Stai, cine? - Ei doi?
Min-woo și Gwan-hee?
- Și eu cred că se duce Gwan-hee. - Face o primă impresie bună.
Poate că ea l-a plăcut.
Da, e cel amuzant.
- Da. - E amuzant.
Toți credem că se duce Gwan-hee.
- Da. - Da, ai dreptate.
Acum vom forma cuplurile care merg în Paradis.
Prima persoană cu care vreau să merg în Paradis este…
Prima persoană este…
- De ce am emoții? - Și eu.
- Am emoții. Cine va fi? - Nici nu-s implicată.
Da, și noi avem emoții.
Am o cădere psihică.
Exact.
Jin-seok pare agitat.
- Nu-i așa? - Probabil a plăcut-o.
- Da. - Grozav.
E grozav!
E minunat!
Presimt că va fi Jin-seok. E un tip amuzant.
Da.
Prima persoană este…
Spune odată!
Choi Min-woo.
- Poftim? - Da.
Min-woo se duce.
Știam!
- Știam! - După cum am crezut.
- Min-woo se duce. - Choi Min-woo.
Te rog să ieși din cameră.
Min-woo se duce în Paradis.
Bună!
Ne întâlnim din nou.
Atunci, o să fie ori Gwan-hee, ori Jin-seok.
Cred că e Gwan-hee.
- Gwan-hee? - Da.
Alege-l pe Jin-seok!
- Sper că-l alege pe el. - Da.
A doua persoană cu care vreau să merg în Paradis este…
A doua persoană este…
Am palmele ude.
A doua persoană cu care vreau să merg în Paradis este…
Lee Jin-seok.
Ce?
Jin-seok!
De ce aplaudăm?
Acum pot să mă duc acasă.
Ar trebui să se ducă.
- E și șansa lui Min-young. - Da.
E șansa ei de a vorbi cu ceilalți băieți.
- A fost satisfăcător. - Da.
- Trebuie să-și arate șarmul.
Lee Jin-seok.
Poftim?
Lee Jin-seok, te rog să ieși din cameră.
Lee Jin-seok.
Poftim?
Lee Jin-seok, te rog să ieși din cameră.
Jin-seok? Am presimțit asta.
A zis că ea e opusul meu, m-am gândit că poate-l alege.
Bună!
- Bună! - Bună!
Jin-seok s-ar putea îndrăgosti de ea și s-ar putea implica total.
- Se poate întâmpla și asta. - Da.
- Min-young n-are voie să spună asta. - Nu.
Și ea e neliniștită.
Se poate întâmpla orice.
- Poftim? - Orice.
- Da. - Să nu fii luată pe nepregătite.
Mergem?
Coborâm pe acolo.
- Coborâm? - Da.
Nu am mai fost acolo, jos.
- Vai de mine! - Ai grijă!
- Bine. - Ține-te de mine când cobori.
Așteaptă!
- Mulțumesc. - Ai grijă!
- Vai! - Mergi pe unde e nisip!
Așa trebuie să fac.
Să nu te rănești.
Încă nu am întâlnit fetele.
- Da. - Cred că nu știi.
- Nu. - Pe niciuna, nu?
De mâine o să petreci mult timp cu ele.
Toate sunt drăguțe.
Și eu sunt drăguță!
Așa pari.
Tu ești cea mai drăguță.
A ales două persoane complet opuse.
Da.
- Va fi interesant. - Da.
- Jin-seok e amuzant. - Da.
Azi, Min-woo a reușit să meargă-n Paradis.
Da. Eu sunt singurul care nu s-a dus.
Ei sunt diametral opuși.
A luat un cățeluș și un lup.
Sunt șocată.
Voiam să vorbesc azi cu Min-woo,
dar el s-a dus în Paradis.
Și nu doar câteva ore.
O să stea toată noaptea și se întoarce abia mâine.
Nu am apucat să petrecem prea mult timp împreună,
așa că sunt dezamăgită.
Uite ce mult îl place Si-eun acum!
Voia să-i vorbească, dar el s-a dus în Paradis.
- Nu? - Da.
În sfârșit, au început să interacționeze.
Și Si-eun și Min-young, care au rămas, par cam…
- Se vede că-s agitate. - Da.
Totul depinde de felul în care se vor schimba băieții
- …după ce se întorc din Paradis. - Ai dreptate.
Cred că se vor schimba multe acum, că a venit și Min-ji.
- Da. - Așa e.
Putem rămâne înăuntru?
De ce?
Intră! Sunt singura ta șansă de a intra la noi.
Poate crezi că nu-s populară.
Ba pari populară.
- Așa crezi? - Da.
Atunci, ai ghicit corect.
- Pari populară. - Chiar sunt.
- Ha-jeong. - Vedeți asta?
Locul lui Ha-jeong e alături de Gwan-hee.
La ce te gândești?
- Eu? - Da.
Eu…
Nu te mai înțeleg de când ne-am întors.
- Din Paradis? - Da, de când ne-am întors.
- Tu și eu? - Da.
La ce te gândești?
Nu sunt sigură ce simt.
Tu ești curios în legătură cu multe.
În primul rând,
ieri am spus că sunt interesat de trei persoane.
- Da. - După ce am făcut acest anunț,
credeam că una dintre cele trei mă va aborda sau…
De ce nu o abordezi tu primul?
Am crezut că am luat deja inițiativa indicând trei persoane.
- Dar… - Nu cred.
Dintre cele trei, dacă voia și Gyu-ri să mă cunoască…
Ai zis că ești interesat în mod egal de toate trei.
Nu a fost prea grozav să auzim asta de la tine. Și tu…
Oricum, după mine, nu trebuia să spui asta acolo.
- Exact. - Ha-jeong are dreptate.
- Trebuie să învețe lecția. - Să înfrunte realitatea.
Uite cum am luat-o noi!
„Acum, că am făcut anunțul, e rândul vostru să luați inițiativa.”
Așa ne-am simțit.
- Înțelegi? - Asta voiam.
- Exact. - Da.
Asta nu ne-a motivat să facem nimic. De ce am face-o?
Adică, tu spui…
Gândește ca o femeie! Fetele vor ca băieții să facă primul pas.
Să fim sinceri,
toate suntem frumoase, și mulți băieți se dau la noi.
- Ați auzit? - Vai de mine, Ha-jeong!
- Ea e cea mai tare. - Are dreptate.
- Îmi place de ea. - E sinceră.
Toate suntem frumoase și mulți băieți se dau la noi.
Iar tu ne-ai jignit spunând asta.
Dacă ziceam și eu așa?
„Îmi plac Gwan-hee, cutare și cutare.
Aș vrea să vă cunosc pe toți trei.”
Nu te-ai fi simțit la fel?
Pune-te în locul meu!
Eu cred
c-aș fi preferat asta.
- Haide! - Nu mai fi încăpățânat!
- Exact. - Nu exagera!
Voi, fetele, poate că reacționați diferit.
Ați putea hotărî să nu mai vorbiți cu mine dacă nu vă abordez eu mai întâi.
Dar Gyu-ri și Hye-seon poate că ar vrea să ia inițiativa.
Atunci, le-aș răspunde la efort și le-aș cunoaște mai bine.
Dacă așa gândești, ține-o tot așa!
- Păi… - Eu cred…
Cred că am spus destul de clar cât de mult mă interesezi.
Dacă pentru tine n-a fost clar, păcat.
Nu mai am ce face…
Am făcut la fel. Amândoi am simțit-o.
Mi-ai zis că nu și că vrei să mă exprim mai mult.
- Dar nu vreau să… - Am simțit, dar…
Nu vreau să mai fac asta.
Cred că am făcut suficient, dar tu ceri mai mult.
Spui că ai răspunde efortului, dar vrei să fac eu toată treaba.
Nu e adevărat.
Dar așa te porți! Așa se simte.
Eu am fost sinceră cu tine de la început.
Ți-am spus clar că te plac.
- Sincer. - Da.
Dar tu ai făcut vreo mișcare? Nu.
- Atunci… - Ai vrut să fac eu totul.
Te așteptai să-ți spun eu că te plac mai mult.
Așa te-ai purtat.
Cred că am încercat suficient.
Nu-mi pasă dacă o termini cu mine din cauza lucrurilor pe care le-am spus.
Am încercat destul.
Dacă ai terminat cu mine, termin și eu.
Mă bucur că a spus asta.
- Cale bătută! - Da.
E totul adevărat.
Dacă ți-aș spune direct că îmi placi foarte mult?
Mi-ai spune că mi te dedici în întregime?
Nu, nu-i așa?
- Dacă-mi spui că mă placi? - Da.
Tot ai vrea să le cunoști pe Gyu-ri, pe Hye-seon și pe celelalte.
De asta v-am spus tuturor.
Dar, dacă ai face un efort să te apropii mai mult, poate diseară,
e clar că ai deveni prima alegere dintre cele trei.
Asta e ideea.
Că tu vrei ca una dintre fete să te abordeze mai întâi.
Nu e nevoie s-o faceți.
Doar sper ca una dintre voi s-o facă.
Dar nu e ceva la care am dreptul.
Nu-mi pasă dacă niciuna dintre voi nu ia inițiativa.
Nu contează.
Nu spun că greșești,
dar cred că e cam nepoliticos
să îți menții variantele deschise așa, pe față.
Sună cam nepoliticos.
- Serios? - Da.
Recunosc că felul în care spun lucrurile
- …poate părea cam… - Nu?
Poate părea cam nepoliticos.
Da, a fost cam lipsit de respect.
Da. Bine, îmi pare rău.
Nu e nevoie să-mi ceri mie scuze.
Sper că nu ești supărată pentru ce am spus aseară.
Nu sunt supărată.
E clar că ești supărată.
Nu de asta.
Nu sunt jignită fiindcă ai ales trei fete.
- Mă rog. - Mă supără purtarea ta.
Crezi că-s geloasă?
Să mergem!
Nu mă conduce!
Nu-mi amintesc prea mult. Eram ambalată
și am început să vorbesc repede, parcă aș fi cântat rap.
Nu vreau să mă țin de el doar ca să pot fi cu el.
- Doamne! - Ha-jeong știe ce vrea.
Are dreptate în legătură cu toate.
- Nu a spus nimic greșit. - Nimic.
În ultimul interviu,
a spus că nu vrea să fie singura care încearcă,
dar cred că e dispusă să-l accepte pe Gwan-hee dacă el face eforturi.
Cred că ar face-o.
Cred că vrea doar ca Gwan-hee să facă un pas spre ea.
Cred că Gwan-hee o să înceapă să mențină distanța față de Ha-jeong.
- Da. - Gwan-hee e sportiv profesionist,
- …așa că e încăpățânat. - Da.
Nu cred că o place pe Ha-jeong destul cât să lase orgoliul deoparte.
Cred că ea i-a dat o lecție de viață foarte prețioasă.
- Da. - Da.
Dar mă întreb ce o să iasă din asta.
Oare el o să se schimbe?
- Sau n-o să renunțe la orgoliu? - O să renunțe la ea?
Ar putea să-i scadă puncte.
Da, mă întreb cum o să iasă.
PARADIS CHO MIN-JI ȘI CHOI MIN-WOO ȘI LEE JIN-SEOK
E incredibil!
Să-i deschidem portiera!
- E frumos. - Mergem?
Arată frumos înăuntru.
M-am entuziasmat brusc.
- Nu mă așteptam la asta. - Nici eu.
Nu-i așa?
Tot nu înțeleg cum am ajuns aici.
Un toast?
- Nu rezist la băutură. - Nu?
- Nu. - Bei vreodată?
Un toast e OK.
O gură merge.
- O gură? - Mi-e sete.
Nu! Vai de mine!
Vai de mine!
- Vai! - E în regulă.
Nu cred că avem șervețele.
- Nu-i nimic. - Ce facem?
E în regulă.
- Eu… - Nu-ți pasă?
Nu.
Și dacă miroși a alcool?
Nu mă deranjează.
Îl ador pe Jin-seok.
Vai, Jin-seok!
- Vreau să-i spun „frate”. - Da.
„Frate.”
- Poftim! - Mulțumesc.
Să ne distrăm și să mâncăm bine azi.
Am tot poftit mâncare delicioasă.
- Da. - N-am mai fost în Paradis.
Mă întreb ce e la cină.
Cartofi dulci?
- Nu cobi! - Credeam că zici de ceilalți.
- Nu. - Adică noi.
- Se gândea la noi. - Da.
Îți faci griji pentru cineva din Infern?
Nu, deloc.
Păi…
Pentru nimeni?
- Nu! - E îngrijorat.
Este.
Așa stă treaba.
Tu ai farmecul tău unic.
- Ai venit la mijloc. - Da.
Mă întreb cât de fermecător trebuie să fii
ca să poți veni la mijlocul emisiunii.
- Nu credeai că e așa de fermecătoare? - Păi…
- Așa? - Da.
- Sunt fermecătoare? - Da.
Dar am zis că trebuie să fii foarte fermecătoare ca să poți concura.
Noi, ceilalți, am petrecut deja timp împreună
și ne-am exprimat sentimentele unii față de ceilalți.
Acum, că te cunosc, înțeleg de ce.
Jin-seok e topit după ea.
Nu e bine. E topit după ea.
Min-woo n-are nicio șansă.
Da, ea se tot uită la Jin-seok.
Cineva a spus că rochia mea e ca iarba.
Cine a spus asta?
- Gwan-hee? - Băiatul care pare sensibil.
Won-ik?
Da, el.
Nu mă așteptam să spună așa ceva.
Cine a spus „Dipsy”?
- Cine a fost? - Probabil Gwan-hee.
- Gwan-hee? Cu cămașa roșie? - Da. Așa cred.
- Cămașa roșie. - Da.
- Dipsy? - Gwan-hee e mortal!
- E genul amuzant? - E amuzant.
- Și se exprimă bine. - E și sincer.
- Da? - Pare necioplit, dar e amuzant.
Deci e amuzant.
Are șarmul lui.
- Ce mult am mers! - Da.
A apus soarele.
Ce ar putea face ei trei?
- Nu cred că ăsta e Paradisul. - Nu.
E o casă de vacanță?
Nu văd nimic prin geamurile fumurii.
M-am emoționat brusc.
M-am speriat.
Oare trebuie să aleagă dintre ei?
- Aici? Da? - Da?
Ce nebunie e!
Cho Min-ji, azi în Paradis
te vei duce la o întâlnire la cină și la o întâlnire la piscină.
Te rog să alegi băiatul cu care dorești să iei cina.
- Vai de mine, e… - E dur.
- Vai! - Deci unul dintre voi nu ia cina?
Probabil.
Ce nebunie!
Cred că lui Min-ji îi e greu.
Dacă aș fi unul dintre băieți,
aș vrea să merg la cină, dar n-aș vrea să ratez piscina.
Ce e important e la piscină.
Da, și pentru Jin-young.
Da, ai avut acel moment.
- Da. - Așa a fost.
E adevărat.
Întâlnirea la cină…
Îmi pare rău.
Nu face nimic.
- Pe curând! - Bine.
Ce frumos e!
- Nu? - Priveliștea e minunată.
Deci așa se face.
- Mergem? - De ce nu mă urmezi?
Eu deschid calea.
- Scuze. - Priveliștea e minunată.
Îmi plac asemenea locuri.
PARADIS CHO MIN-JI ȘI CHOI MIN-WOO
Cred că aici este.
- Aici e? - E ciudat…
Știu, nu?
Oare ce o să mâncăm?
Ce priveliște frumoasă!
- Ai dreptate. - Era s-o ratez.
- Insula Jeju e frumoasă. - Da.
Da.
Priveliștea pur și simplu te relaxează.
Ai dreptate.
- Permiteți-mi să vă torn vin! - Bună!
Mulțumesc.
Poftă bună!
- Mulțumesc. - Mersi.
Noroc!
- Nu e nevoie să bei. - Bine.
Ai întrebări pentru mine?
- Întrebări? - Da.
Ce meserie ai?
Presimt că are legătură cu aparatele de fotografiat.
Nu. Pot să spun? Sunt prea nerăbdătoare?
Nu, spune-mi!
Studiez ca să devin crainică.
Înțeleg. Ți se potrivește.
- Serios? - Da.
Încă n-am terminat facultatea.
- Vrei să devii crainică? - Da.
Studiez economia la Universitatea pentru Femei Ewha
și doresc să devin crainică.
Mă pregătesc să devin crainică
prin grupuri de studiu și la un institut privat.
În fiecare zi mă trezesc, analizez ziarele,
citesc știrile cu voce tare
ca să exersez vocalizarea și pronunția.
Ministerul Culturii, al Sporturilor și al Turismului a anchetat
o asociație sportivă.
I s-a schimbat vocea!
Nu e doar frumoasă, ci și deșteaptă?
Lumea e nedreaptă.
Da, ți se potrivește.
- Serios? - Crainică. Da.
Ăsta e obiectivul meu. Am muncit mult în ultima vreme.
Tu arăți ca un model.
Ești foarte înalt.
Ai dreptate, sunt model.
Înțeleg. Ți se potrivește.
Sunt model de șase ani.
Pozez pentru campanii publicitare pentru mărci de îmbrăcăminte
și fac prezentări de modă la Săptămâna modei de la Seul, de exemplu.
Îmi place meseria de model
pentru că îmi place să fiu printre oameni, în lumina reflectoarelor.
De asta îmi iubesc meseria.
CHOI MIN-WOO MODEL
Înțeleg. Ți se potrivește.
Poate că ești mai tânăr decât mine.
- Ce e cu mine? - Ce…
- Nu? - De ce crezi asta?
- Poate că ești mai tânăr. - Da.
Ai între 25 și 29 de ani?
- Între 25 și 29? - Am putea avea aceeași vârstă.
Ai 25 de ani?
Douăzeci și cinci?
Ne spunem vârsta?
- Da? - Am 26 de ani.
- Douăzeci și șase? - Nu am de ce s-o ascund.
Ești mai mic decât mine?
Doar nu ai 23 de ani!
Nu. Să-ți spun?
Am 24 de ani.
- Poftim? - Frate!
Serios?
- E născut în 2000. - Vai!
- În 2000? - Cu vocea asta?
Nu e doar vocea, ci și înfățișarea.
Poate că de asta era așa de tăcut.
Ai 24? Sunt mai mare decât tine.
Sunt curios ce fel de băieți îți plac.
Îți plac băieții cu simțul umorului?
- Da, de unde ai știut? - Cineva amuzant?
- Doar pun întrebări. - Înțeleg. Da.
- Altceva? - Să fie amuzant și spiritual.
- Cineva care știe ce să spună. - Înțeleg.
Cineva…
Nu e bine pentru el.
N-are deloc simțul umorului.
- Min-woo e paralel. - Min-woo?
Nu credeam c-o să mă alegi pe mine.
- De ce? - Am plecat prea repede.
Nu credeam că ai vreun motiv să mă alegi.
Nu te-am ales fiindcă am vorbit mult.
Da.
Dar, ca înfățișare, ești cel mai aproape de genul meu.
- Serios? - Da.
Ești foarte sinceră.
Da? Să fiu mai subtilă?
- Nu. E minunat. - Arătai frumos.
- Îmi place sinceritatea ta. - E subtil?
- Serios? - M-am gândit că mi-ar plăcea
să petrec timpul cu tine.
- Înțeleg. - Da.
Și mi s-a părut că te-ai purtat frumos cu mine.
- Serios? - Da.
Am încurajarea care-mi trebuia.
- Serios? - Da.
M-am gândit la multe cât am fost în Infern.
- Trebuia să fiu mai proactiv. - Ești acolo de la început.
Da.
INFERN
Mă întreb cine va face primul pas
când va veni aici noua participantă.
- Sunt sigur… - Cum este?
Noi încă n-am cunoscut-o.
Păi…
- Părea calmă. - Bine.
Și părea genul care te abordează prima.
Genul care vorbește degajat cu lumea.
Înțeleg. Abia aștept s-o cunosc!
- La ce te gândești? - Eu?
Da, încerc să înțeleg cine-ți place cel mai mult,
dar nu reușesc.
Voiam să pot vorbi cu Min-woo azi.
- Da. - Eram amândoi timizi prima oară.
Apoi am petrecut mai mult timp împreună. Credeam că e tăcut,
dar pare curajos.
M-am gândit că ar fi diferit dacă am discuta mai serios,
dar l-a furat noua participantă.
Cred că ești supărată.
Voiam să-l abordez, să iau inițiativa, dar n-am putut.
Mereu mă gândesc la asta, dar e greu să acționez.
Ar trebui să găsești o ocazie s-o faci.
Da.
Învinge-o pe noua fată la următorul joc!
- S-o înving? - Da.
O să câștig jocul.
PARADIS CHO MIN-JI ȘI LEE JIN-SEOK
- Bună! - Bună!
- Parcă vorbeam informal. - Ai dreptate.
Ei doi o să fie amuzanți.
- Ai mâncat? - Da.
- Bine. - Tu ai luat cina?
A fost o conversație frumoasă?
A fost cam ciudat.
- Cu Min-woo? - Da.
Fiindcă abia v-ați cunoscut.
Da, probabil de asta.
A fost ciudat când am rămas singuri.
Abia v-ați cunoscut, înțeleg de ce a fost ciudat.
- Mie mi s-a părut… - Da?
…că ai fost foarte serviabilă.
- Așa mi s-a părut. - De ce?
Mi s-a părut că ești o persoană grijulie.
- În trei secunde? - Da.
Min-woo tot spunea că îi este foame.
Nu-i așa?
Nu ai luat asta în considerație când ai hotărât?
Ba da.
Tu ai fost deja în Paradis,
- …probabil ai mâncat deja mâncare bună. - Da.
În principal de asta, dar și fiindcă îi era foame.
Ăsta a fost motivul.
Mie mi s-a părut că ai fost grijulie.
- Serios? - Și asta m-a impresionat.
„E foarte grijulie.”
- Ai reușit să înțelegi asta. - Da.
Câți ani ai? Poate că ești mai mic decât mine.
- Da. - Uite!
O cordeluță, ca să fiu drăguță.
Da, arăți minunat.
Cred că e drăguță.
E frumoasă.
Ți se potrivesc lucrurile drăguțe.
- Serios? - Da.
Și asta e drăguță.
Ei doi sunt…
- E topit după ea. - Nu!
Îi place deja de ea.
Min-young trebuia să-l trateze mai bine.
Vrei s-o probezi și tu?
- Asta? Dă-mi-o! - Da?
- Ce este? - O cordeluță.
Asta o să mă bântuie toată viața.
Îți stă bine.
- Mersi. - Păstreaz-o!
Poartă asta în Infern și o să fii popular.
Nu cred că mă va alege nimeni.
Nu e adevărat.
- Nu. - Ești drăguț.
Sunt drăguț?
Și tu ești drăguță.
- Am arătat și eu ca tine? - Erai drăguță.
Glumesc. Și tu.
- Ce e… - Păi…
- Vrei? - Sigur.
- Doamne! - Vai!
- E afectuoasă. - E adorabilă.
Da.
- Vrei? - Sigur.
Ești adorabilă.
- Poftim? Da? - Da.
Nu ești de acord?
Ce bun e!
- Mai vrei? - Nu asta. Altceva.
- Și ăsta arată bine. - Bun.
Și ăsta.
Oricum, tu…
Poate că nu ești mai mare.
Poate că ești mai mic.
Cred că știu câți ani ai.
- Ai 26? - Da.
Ai 26.
Ai 26? Bine.
Tu ai 30? Sau 31?
- Da, am 31. - Înțeleg. Ai 31.
Am o întrebare.
Ți-am părut vioaie și veselă când ne-am întâlnit?
- Da, dar păreai și elegantă. - Șic?
Undeva între vioaie și elegantă.
- Serios? - Da.
A fost reconfortant să întâlnesc pe cineva ca tine.
Și, când am început să vorbim,
păreai sociabilă, deși ne vedeam prima dată,
și nu păreai prea timidă.
Știai să porți o conversație
și erai foarte elocventă.
Sunt numai complimente.
Nu încerc să-ți fac complimente.
Așa am simțit eu.
Mă rog, e interesant.
Cum de ne-ai ales…
- Pe tine? - …pe mine și pe Min-woo?
Păi…
- Eu și Min-woo suntem diametral opuși. - Da.
Ghici care e genul meu ideal!
- Care e genul tău ideal? - Cineva amuzant.
- Serios? Înțeleg. - Da.
- Nu e rău. - Da, cineva amuzant.
A fost plăcut să vorbesc cu tine. Și, când am vorbit,
am purtat o conversație serioasă.
Am râs mult, nu?
De obicei râd mult, dar cu tine am râs și mai mult.
Care e genul tău ideal?
Și mie-mi place cineva amuzant.
- Da. - E plăcut să fiu cu tine.
- Da? - Da.
Mă bucur.
- Nu-mi plac persoanele plicticoase. - Ești entuziastă.
Și îmi place că râzi mult.
Râzi mult.
Cred că astea-s cele mai bune calități.
Da, ai dreptate.
Fata ta ideală e în Infern?
Nu mai e.
„Nu mai e.”
Îmi place!
- „Nu mai e.” - O place mult.
- Vai! - A zis: „Nu mai e.”
Nu mai e.
- Vai! - A zis: „Nu mai e.”
Ce răspuns înțelept!
- Da. - N-a putut minți, spunând „nu”
sau „da”.
- Nu a mințit. - Nu.
- „Nu mai e.” - Da.
„Nu mai e.”
- Uimitor! - Nimeni nu putea da
- …un răspuns mai bun. - E tare.
- Îl ador pe Jin-seok. - Și eu.
- Ce tare! - E omul meu!
INFERN
Când se întoarce Jin-seok?
Vreau să stau cu el.
Poate doar eu gândesc așa, dar te simți singur
când persoana care-ți place e plecată.
Da, cam așa mă simt.
Azi voiam să vorbesc cu Jin-seok,
- …fiindcă-mi pare rău pentru ieri. - Înțeleg.
Sincer, ieri m-am cam supărat.
- Ce a supărat-o la el? - Exact.
Nu au fost sincronizați.
Da, ar fi trebuit să-l trateze mai bine.
Are o concurență serioasă.
Te simți derutată acum, că a plecat?
Nu, la început eram bine.
Așa că m-am gândit că nu-l plac prea mult.
Dar apoi mi-am dat seama că s-ar putea răzgândi după asta.
Da, s-ar putea.
- Și dacă o face? - Ești neliniștită.
- Asta înseamnă… - Așa este?
Ești neliniștită că sentimentele lui s-ar putea schimba.
- Asta înseamnă că-l placi. - Așa crezi?
Când vorbesc despre asta,
încep să cred că îl plac cu adevărat.
- Înțelegi? - Da.
Dar m-a supărat când el a fost prea evident în public.
Dar, dacă n-o s-o mai facă, o să simți un gol înăuntru.
Și când cineva care se ținea după tine
se apropie dintr-odată de altcineva e supărător.
M-aș enerva dacă s-ar întâmpla asta.
- Sigur. Asta e gelozia. - N-aș vrea asta.
Sunt sigură că se vor apropia.
Așa e gelozia.
- Da? - Da.
Fii atentă!
Dacă noua participantă îl place pe Jin-seok?
Atunci ea va fi concurența. În acest caz…
Urăsc concurența.
Pentru asta suntem aici.
Dar eu urăsc concurența.
Ia inițiativa și vorbește mâine cu el!
Dacă-și pierde interesul pentru mine?
Fă o încercare mâine, profită de ocazie!
Min-kyu o sfătuiește de bine.
- Cred că lui Min-young i-e greu. - Da.
- O să plângă mult. - Da.
PARADIS CHO MIN-JI ȘI LEE JIN-SEOK
De mult n-am mai înotat.
- Da? Nici eu. - Da.
Ai fost în Paradis de curând.
Haide! Am auzit ce ai spus mai devreme.
Haide!
- Așa e. Am înotat. - Îmi stă bine părul?
- Da, e grozav. - Da?
Da.
Cred c-ar trebui s-o luăm pe aici.
Da?
- E prima oară când înoți aici? - Da.
Ți-l împăturesc eu.
Bine.
- Mergem? - Da.
Bine.
Vrei să intri prima?
- Eu? Să intru? - Da.
- E mai adâncă decât credeam. - Ai grijă!
- E adâncă? - Da.
- Și nu e prea caldă. - Nu.
Piscina e destul de mare.
- Poți înota. - Îmi place să stau în apă.
- E plăcut. - Da.
De ce te învârți?
Arată-mi o șmecherie!
O șmecherie?
- Să mă scufund? - O șmecherie.
- Să văd cum înoți. - Nu pot.
E cald aici, nu?
- Pari o înotătoare bună. - Da.
Se vede doar după față?
Pari binevoitoare. Ăsta e cel mai bun compliment.
Așa crezi?
Da, dacă ai trăsături dure, devii inabordabilă.
- Nu? - De acord.
Mă rog, e plăcut.
- Sunt aici prima dată. - Aici?
Cum e să fii aici a doua oară?
Sunt aici prima dată.
- Serios? - Aici, da.
- Serios? - În locul ăsta.
- În piscina asta. - Da, e prima oară.
Care e mai bună?
Aia era la interior, asta e la exterior.
Azi nu e prea rece.
- Acolo era rece. - Serios?
Da.
Care e răspunsul tău?
- Ți-a plăcut mai mult acolo? - Nu, aici.
De ce?
- Adică acolo? - Nu, aici.
- Aici? - Da.
Îmi place că e deschisă.
Ăsta nu e răspunsul corect.
Ba da, știe ce vrea să spună.
- Cred că e timid. - Da.
- E cald aici. Să stăm aici. - Bine.
Vine de acolo. Stai aici!
- E cald. - Îți place?
- Da. - Atunci, stai așa aici!
- Stai zece minute. - Nu vreau.
Scuze, dar nu vreau.
Dar nu știu.
Piscina e când rece, când caldă. Ne păcălește.
Faci pe inabordabilul?
- Ce nebunie! - Se întâmplă iar.
Faci pe inabordabilul?
Eu? Nu-mi place să joc jocuri.
Atunci?
Vreau totul sau nimic.
- Serios? Totul sau nimic? - Da.
Tu?
V-ați distrat?
Răspunde-mi clar!
Credeam că ești interesat de mine.
Sigur că sunt.
DIN EPISODUL URMĂTOR
Te-ai răzgândit?
Nu mai știu.
M-am emoționat din cauza lui Min-woo.
Mă emoționez când vorbesc cu tine.
Să nu faci nimic aiurea!
Să încerc să mă dau la el?
Așteaptă tu!
Ce puternică e!
- Ce înfricoșător! - Pare așa de hotărâtă!
Ăsta nu e Campionatul UFC!
Nu-mi amintesc nimic.
Acum tu mă atragi cel mai mult.
E greu de citit.
Te-ai hotărât?
- Cred că mai am puțin. - Da?
Cred
că pe tine te plac cel mai mult.
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru