PAKAO ZA SAMCE, RAJ ZA PAROVE
PAKAO
Jesi li odlučila? Min-woo ili Min-kyu?
Nisam još.
Kužim. Prilično su različiti, zar ne?
Mislim da neću odlučiti do samog kraja.
Min-woo je sladak.
-Jest. -Zar ne?
-Zbilja jest. -Nalik je na psića.
-Da. -Totalno.
Jesi li razgovarala s Min-woom?
Nisam.
Kužim.
Moraš razgovarati i s njim.
To je važno, kao i odabir pravog trenutka.
Što je radio jučer?
-Min-woo? -Da.
Družili smo se.
I razgovarali o tome što nas muči.
Sjećaš se kako se Min-woou isprva sviđala Si-eun?
Ali nakon što ste otišli u Raj,
rekao je da se osjećao nervozno, ali i dobro u isto vrijeme.
Mislim da se kraj Si-eun osjeća samo opušteno.
Kladim se da i Si-eun razbija glavu.
-Si-eun? -Da.
Jasno je koga će ona izabrati.
Min-wooa?
Što? Ne, Won-ika.
HANHAE, JIN-YOUNG, JIN-KYUNG, DA-HEE, KYUHYUN
-Totalno je pogriješila. -Nema pojma.
-To se događa kad si ondje. -Da.
Gyu-ri treba izaći.
-Da. -Treba izaći među ljude.
Možda izbjegava sunce.
Što? Ne, Won-ika.
-Stvarno? -Nema ništa s Min-woom.
Mislim da će Si-eun izabrati Min-wooa.
Što?
Ali nisu bili zajedno u Raju, a sad više ni ne mogu.
Moraš otići s osobom u Raj
kako bi je mogla izabrati.
-Da. -Zar ne?
Baš su mi nekako zaljubljeni.
Zanimaju jedno drugo.
A ona i dalje nije sigurna iako je toliko razgovarala s Won-ikom.
Ali ni ja nisam sigurna u vezi s Min-kyuom.
Ni u vezi s Min-woom.
Možda imaš pravo.
Svima je teško.
Jedva čekam rasplet.
-Posve je krivo shvatila. -Njih dvoje su već u Raju.
Ne znam što misliti na spomen Won-ika.
-Svi ga spominju. -Zar ne?
-Ali samo usput. -Da.
Žao mi ga je.
Čini se da Gyu-ri nema pojma o tome što se događa.
Ali postat će joj jasnije jer je ostala s njima u Paklu, zar ne?
Sigurno će zinuti.
-Želim to vidjeti. -Da.
Mogla bi naletjeti na Min-wooa kako sav sretan uživa sa Si-eun.
Šokirat će se.
-Da. -Možda joj to otvori oči.
Slažem se.
Fotkajmo se ovdje.
Dobra ideja.
Plima je nadošla.
Predivno je.
-Napokon se fotkamo. -Da.
-Ovdje si. -Što?
-Nisi otišao u Raj. -Rekao sam ti da neću ići.
Kao da je on odlučivao o tome.
Moraju te izabrati.
„Vidiš? Rekao sam ti da ne mogu ići.”
-Pretenciozno, ali slatko. -Da.
Rekao sam ti da neću ići.
-Ali postojala je šansa. -Što?
-Postojala je šansa. -Uhvati se.
-Ajme, predivno je. -Hoćemo jednu grupnu?
Želiš se fotkati s Min-young?
Dođi, bivša ženo.
„Bivša žena”?
-Ajme… -Oprosti.
Smiješak, vas dvoje.
-Smiješak? -Gledaj me.
Je'n, dva, tri.
Možemo li uslikati selfie?
-Ajme, to je… -Što je?
Slučajno sam stisnuo.
Stvarno? Ali fotka je dobra.
-Valjda. -Da.
-Sluša! -Sluša ih.
Totalno.
Sada zna.
-Uopće ne gleda fotku. -Da.
Tko je sljedeći? Min-woo i Si-eun?
Može. Jedna fotka za svakog.
-Da. Izmjenjujte se. -Dobro.
Zna li tko fotkati?
Ja baš i ne znam.
-Ja ću stati ispred. -Dobro.
Mogla bi biti dobra.
Je'n, dva, tri.
Gyu-ri ih fotka?
-Pakao je prezabavan. -Ovo je…
Nadam se da je ispala dobro. Zadržali smo dah.
-I stisnuli čeljust. -Da.
Danas sam jako sretna.
Ne želim da ovaj dan u Paklu završi.
Što kažeš na vatromet?
-Može. -Dobra ideja.
Radimo hrpu novih stvari.
-Nije li bolje nego u Raju? -Što?
-Nije li bolje nego u Raju? -Naravno.
-Daš mi ruku? -Da.
Zabije se u tlo i zapali, zar ne?
-Zabio sam je. -Kako si uspio?
Da stavim par komada ovamo?
-Da. -Da, isprobaj.
Maknite se.
Tako. Pričekajte malo.
-Ajme! -Uplašilo me!
Predivno je!
-Stalno su zajedno. -Da.
-Si-eun se ne odvaja od njega. -Da.
Predivno je!
Ajme, prelijepo je.
Brzo! Maknite se!
Bojim se.
Gyu-ri se drži podalje.
-Da. -Tako je.
-Skužila je što se zbiva. -Da.
Misli: „Pogriješila sam.”
-Ajme. -Predivno je.
Jako je lijepo.
Predivno je.
Jako je lijepo.
-Si-eun ih pogledava. -Kriomice.
Si-eun ne gleda vatromet.
-Ne gleda. -Da.
Njezine oči sijevaju.
Jako je lijepo.
-Trebamo fotkati vatromet. -Da.
-Izvoli. -Hvala.
Predivno je!
Zašto si tako tiha?
Ne osjećam se dobro.
Treba mi vremena da razmislim o svemu.
Da.
-Danas… -Da?
Trebam razgovarati s Min-woom danas.
Hoćeš li sada?
Nisam sigurna što prvo učiniti.
-Razgovarati s njim… -Da?
Ili razmisliti o tome što želim.
Kužim.
-Ne osjećam se dobro. -Da.
-Mnogo te toga muči. -Da.
Da.
Min-woo, ideš pod tuš?
Ne.
-Želiš li prvi razgovarati s njom? -Želiš li ti?
-Pa… -Ne smeta mi.
Svejedno mi je.
Možeš prvi.
-Dobro, idem prvi. -U redu.
Da?
Što radiš? Želiš li razgovarati?
Može.
Nije im suđeno.
Jesi li se zabavila gledajući vatromet?
Da, jako.
Dugo nisam palio vatromet.
Bilo je zabavno.
-O, ne. -Moj Bože.
-Njezin izraz lica… -Vidi je.
Si-eun je vrlo jasna.
-Doista jest. -Da.
-Pokazuje mu da nema šanse. -Prilično kul.
Hladno ti je?
-Nije, imam jaknu. -Dobro.
Iskreno, kad sam otvorila vrata,
nadala sam se da će to biti Min-woo, a ne Won-ik.
Željela sam razgovarati s Min-woom,
ali kako to nije bio on,
nisam se mogla usredotočiti na razgovor.
Mislim da sam samo željela što prije otići.
Što radiš?
Što?
-Ja? -Da.
Idem u spavaonicu.
-Razgovarajmo ovdje. -Može.
Smijem uzeti tvoj prekrivač?
Da.
Što je? Nešto nije u redu?
Mislila sam da sam dobro, ali…
Znaš kako je.
Stres se nagomila
i osjećaš fizičke posljedice.
Ne osjećaš se dobro?
Ne, sad je mnogo bolje.
Nisi kao inače.
Malo se bojim.
Nadam se da će sutra biti bolje.
Reci nešto.
Što?
Što želiš čuti?
Reci mi što si radio u Paklu.
Jesi li bio dobar?
JUČER
Bilo mi je super razgovarati s tobom u Raju.
Otad stalno razmišljam o tebi. Zato želim razgovarati.
Najbolje mi je bilo kad sam bio s tobom u Raju.
Bit ću iskreniji kad je riječ o osjećajima.
Ako odem, skrij se u neki kutak i pritaji.
Naravno.
Svi smo zaglavili ovdje. Samo ćemo jesti skupa.
Ne radi ništa glupo.
Ako odeš?
To je bilo jučer.
-Da. Rekla mu je da se pritaji. -Da.
Ali nije bilo tako.
Nije ju poslušao.
Jesi li bio dobar?
Što?
Jesi li bio dobar? Pristojan?
Jučer sam razmišljao o mnogo toga.
Iskreno, nisam znao što osjećaš.
Nije mi bilo jednostavno shvatiti što osjećaš prema meni.
Mislim, zabavio sam se u Raju.
Ali nisam skužio što osjećaš prema meni.
-I? -I…
Kao što sam ti rekao,
zanimala me Si-eun.
Jesi li razgovarao s njom?
Jesam, danas.
Razgovarali smo.
Samo zuriš u mene. Zašto šutiš?
I onda?
Kako je prošao razgovor sa Si-eun?
Bila je prilično otvorena i razgovorljiva.
Uvidio sam da ima stranu koju dosad nisam primjećivao.
Danas?
Iznenađena je.
Danas?
Već smo razgovarali.
Ali mislim da sam danas donio konačnu odluku.
Rekla sam ti da se pritajiš, ali nisi to učinio.
Ne sviđaju mi se momci
koji me ne slušaju.
-Jasno, Min-woo? -Što?
Kako to misliš?
Rekla sam ti da se pritajiš.
Zašto sam ti to rekla?
Znam. Sjećam se da si mi to rekla.
Zašto nisi slušao?
Mislim da nismo uspjeli pogoditi pravi trenutak.
O čemu govoriš?
Upravo sam ti zato rekla da se pritajiš.
Zato sam ti to rekla. Samo na jedan dan.
Grdi ga?
Možda zato što je starija.
-Ispituje ga. -Kao da mu je učiteljica.
-„Momci koji me ne slušaju.” -„Jasno, Min-woo?”
Kao da ga grdi.
-Zvuči kao učiteljica. -„Rekla sam ti da budeš dobar.”
Ovo je strašno.
Zato sam ti to rekla. Samo na jedan dan.
Ti si kriv za ovo.
Zar ne?
Ja sam kriv?
Trebala si biti izravnija.
-Živciram te? -Ne.
Ozbiljno?
Hej.
Nevjerojatan si.
Kako god bilo…
Što?
-Ja… -Što ti?
-Što je? -Ne smij se.
Dobro.
Više mi se sviđa Si-eun.
-Što? -Ona mi se više sviđa.
Zašto se smiješ?
-Šokirana je. -Da.
„Nevjerojatan si.”
Iznenađujuće je odlučan.
-Istina. -Da.
U trenutku
kada si to rekao,
činilo se da važeš između nas dvije.
I to me odbilo.
Odbilo?
Misliš da važem između vas dvije?
Da. Hoću reći…
Kad si rekao da ti se ona više sviđa…
Ako se tako osjećaš…
Ako ti se više sviđa,
onda samo idi.
Nisam vagao između vas dvije.
Stvarno? Nego?
To me jednostavno odbilo.
Nije li Gyu-ri radila isto?
-S Min-kyuom i Min-woom. -Da.
-Teoretski, da. -Rekla je da se ne može odlučiti.
Hoću reći, zašto…
Više ne znam.
Ja sam kriv što nisam bio jasniji.
Ali nisam vagao između vas dvije.
Hoću reći…
Kako da to sročim?
Izbaci me iz jednadžbe.
Ne uzimaj me u obzir.
Kada budem jedina
koja te zanima, tek tada možeš reći da ti se sviđam.
Ali ako ne možeš odlučiti, to znači da ti se ne sviđam.
Tako da…
Ne želim biti s takvom osobom.
Sretno.
-Malo se bojim. -I ja.
„Sretno.”
Što…
Da si mi samo rekla što…
Što osjećaš prema meni…
Čekaj malo.
Ti to ozbiljno?
Htio si da ti to kažem?
Dok smo razgovarali.
Što si htio čuti?
„Sviđaš mi se”?
„Gajim osjećaje prema tebi”?
„Stalno mislim na tebe”? Takve stvari?
Dok smo razgovarali,
nisam imao osjećaj da ti se sviđam. Eto zašto.
I zato sam, kad si otišla,
razgovarao sa Si-eun jer me zanimala.
-Bila je jako izravna. -Dobro.
I imao sam osjećaj da smo kliknuli.
Promijenio sam mišljenje o njoj.
-Dok smo razgovarali. -Da.
-A onda, s tobom… -Malo si nalik na Gwan-heeja, zar ne?
Što?
Ajme meni.
Malo si nalik na Gwan-heeja, zar ne?
Kako to?
Na temelju onoga što si rekao,
čini se da te Si-eun počela zanimati
zato što je učinila prvi korak.
Ali to zvuči kao…
Nije zato.
-To nije jedini razlog. -Dobro.
Kad sam prvi put razgovarao s njom,
osjećao sam se opušteno jer sam je smatrao prijateljicom.
Ali nakon razgovora s njom, osjetio sam nešto.
Jasno, nisi bila ondje da vidiš taj razgovor.
Svidjelo mi se to što je otvoreno rekla što osjeća prema meni.
-Kužim. -I osjetili smo kemiju.
Rekao je da ga zanimam,
ali dok sam bila u Raju,
prilično se brzo predomislio.
Suludo je što nije mogao pričekati ni jedan dan.
Rekao je da ne bi učinio to što je učinio
da sam jasnije izrazila svoje osjećaje.
Ali ja mislim
da je trebao znati što osjećam prema njemu.
Činjenica da mu se Si-eun
počela više sviđati jer je jasnije pokazala što osjeća
dokazuje da nije gajio duboke osjećaje prema meni.
Ni mrtva ne bih bila s takvim tipom.
Žao mi je Si-eun, ali nadam se da će završiti zajedno.
Kužim. Sve je završilo dobro.
Baš tako.
-Imaš pravo. -Sve je dobro.
Pokušala sam se staviti u Gyu-rinu kožu.
Kao što smo rekli,
osobe poput nje nisu navikle na odbijanje.
-Vrlo su samouvjerene. -Da.
Ali u ovakvoj situaciji,
kada je uspoređuju s nekom drugom,
mislim da su nastradali njezin ponos i osjećaji.
Kad bolje razmisliš,
Min-woou se najviše sviđala Si-eun.
Ali zbunilo ga je to što ga je Gyu-ri iznenada izabrala.
Tako je bilo kronološki.
-Ali Gyu-ri to ne zna. -Da.
Ona misli da se predomislio preko noći.
U ovom trenutku,
Min-woo smatra da mora nekako obrazložiti svoju odluku Gyu-ri.
-Jer ga ne prestaje ispitivati. -Da.
Zato je rekao da mu je Si-eun prva prišla.
Ali to je navelo Gyu-ri da se zapita:
„Zar mu nisam izrazila osjećaje?
Možda mu to nisam rekla, ali bila sam dovoljno jasna.”
„Isti si kao Gwan-hee.”
-Mislim da je tako to shvatila. -Da.
Ali jasno mi je i zašto se Min-woo osjeća frustrirano.
-To nije bilo fer. -Totalno.
Budimo iskreni. Ni Gyu-ri nije mogla odlučiti.
-Između Min-wooa i Min-kyua. -Tako je.
Gyu-ri me prilično razočarala.
-Ona… -„Razočarala.”
-Ne sviđaju mu se takve žene. -Nije mu trebala tako spustiti.
Trebala je pokazati poštovanje.
Iako je starija od njega,
to ne znači da mu se smije obraćati svisoka.
A i tijekom intervjua
izgovorila je uvredljive riječi.
Mislim da je pokazala svoje pravo lice.
-„Svoje pravo lice.” -Moj Bože.
Rekla je: „Ni mrtva ne bih bila s takvim tipom.”
Ne smijemo olako govoriti takve stvari.
-Naljutio se. -Da.
Min-woo više ništa ne osjeća prema Gyu-ri.
-Prilično sam siguran. -Totalno.
-Donio je odluku. -Da.
Kao što si rekla, ispalo je dobro.
-Da. Dobro za njih. -Tako je.
-Sad može izabrati Si-eun. -Da.
-Vidimo se. -Može.
Nema nikoga.
Kad sam se vratila nakon razgovora s Won-ikom,
Min-woo i Gyu-ri su razgovarali.
Ali nisam osjećala nikakvu nervozu
jer imam povjerenja u njega i vjerujem mu sto posto.
Zbog toga nisam bila nervozna.
Ali dan se već primicao kraju.
Ostao je samo još jedan dan. Nisam željela opet promašiti trenutak.
To je to. Na kraju smo.
Čudan osjećaj.
Razgovarao sam samo s tobom.
I s Min-ji.
Tužan si zbog toga?
Razočaran?
Da, jako.
Kad bolje razmislim, Jin-seok je tip koji se duri.
-Zar ne? -Ne možeš ga kriviti.
Min-young je postala krotka kao janje.
-Stvari su se okrenule. -Da.
Čak i sliči janjetu u toj bijeloj haljini.
-Djeluje nježno. -Stvari su se okrenule.
-Totalno. -Da.
-I ja sam tužna. -Zašto si tužna?
Sve sam vrijeme provela s tobom da bi mi ti sad rekao…
Mislila sam da voliš biti sa mnom.
Naravno da volim.
Što je onda?
-Duriš se? -Netko je bio zločest prema meni.
Samo jedanput.
Zaboravi to više.
Dobro, bilo je samo jedanput.
-Onda… -Jedanput previše.
Što je?
Nemoj glumiti slatkoću.
Prekini. Ne glumi da si slatka.
-Što se događa? -Nervozna sam.
-Što smjera? -Odlazi.
-Ide k njemu? -Stvarno?
Mora.
Hej. Uđi.
Samo sam…
-Došla je k njima. -Laknulo mi je.
-Uplašio sam se. -Mislio sam da je krenula drugamo.
Moj Bože.
Trebam savjet.
Naravno. Porazgovarajmo.
-Smijem ostati? -Da.
-Želim razgovarati i s tobom. -Reci.
Ne znam što učiniti.
-Reci. -Zašto? Što je bilo?
Won-ik je želio razgovarati sa mnom, ali dok smo razgovarali…
-Gyu-ri je otišla k Min-kyuu. -Kužim.
-Mislim da još razgovaraju. -Dobro.
Stoga sam malo uzrujana.
Bilo mi je drago što smo ostali u Paklu, ali…
-Kužim. -Da.
To me izluđuje.
Vrijeme je da se zauzmeš za sebe.
-Učini što želiš. -Totalno.
-Slažem se. -Budi sebična.
Nije nam još mnogo ostalo.
Radi što želiš.
Dobro.
Da odem k njemu?
Moraš malo riskirati.
Požalit ćeš ne učiniš li to.
Nemoj se kajati. Učini to.
Hajde. Idem s tobom.
Samo malo.
Dat ću im pet minuta pa ulazim.
Skini ovo s mene.
Što da skinem?
-Što? -Želim skinuti ovo.
Smijemo li to?
-Jesam. -Smijemo li to?
U redu je.
Skinula je mikrofon.
Što je?
-Samo… -Završili smo s razgovorom?
-Što je? Ne želiš više razgovarati? -Ne…
Kad ćete završiti?
Tko je to?
Kad ćete završiti?
Mogu li razgovarati s Min-woom?
Ne možeš.
-Što? -Ne možeš.
-Ajme. -Što?
Zaboga.
-Gyu-ri je poludjela. -Bojim se!
-Jezivo. „Ne možeš.” -Poludjela je.
-Zaboga. -To je…
-Prešla je na tamnu stranu. -Da.
Sigurna sam da se šali, ali nije izgledalo tako.
Daj, Gyu-ri. Ne budi takva.
-Dođi k meni kad završiš. -Dobro. Uskoro ćemo završiti.
Dobro. Čekat ću te.
Izgleda da nisu završili.
Nisu?
-Nije to. -Nego?
Kaže da će doći. Kad sam pitala, Gyu-ri je rekla:
„Ne možeš.”
-Stvarno? -Da.
-Uskoro će završiti. -Valjda.
Ali njezin je odgovor bio nešto najluđe što sam čula.
-Gyu-rin? -Njezin izraz…
Da.
Ali vjerujem Min-woou.
Vjerujem u ono što je rekao.
Ipak, nikad ne znaš.
Ti se moraš potruditi.
Završimo ovaj razgovor.
„Završimo ovaj razgovor.” Stvarno si to rekao?
Dosta je za danas.
Bio sam uznemiren i uzrujan.
Samo smo se vrtjeli ukrug, ništa nismo postigli,
tako da sam želio što prije okončati razgovor.
-Žao mi je. -Nema veze.
Mislila sam da spavaš.
Ne, ja spavam ovdje.
Idemo?
-Dugo me čekaš? -Što?
-Dugo me čekaš? -Da.
-Lijepo ste razgovarali? -Što?
Lijepo ste razgovarali?
-Pa, razgovarali smo. -Kužim.
Je li prošlo dobro?
-Da, bilo je dobro. -Kužim.
Osjećaš li se bolje?
Ne znam osjećam li se bolje, ali barem smo razgovarali.
-Kužim. -Da.
Misliš da ćeš izabrati Min-wooa?
-Min-wooa? -Pitam te.
-Mene? -Da.
Ne.
Shvatila sam da on nije taj tijekom razgovora.
Hoću reći,
odluka nije bila moja, ali…
Misliš da je Min-kyu bolji izbor?
Da.
Ali morat ću razmisliti o tome jer…
Pa…
To što je netko dostupan, ne znači da se moram zadovoljiti njime.
-Da. -Zar ne?
-Već smo razgovarali ovdje. -Da.
Željela sam opet doći ovamo.
Kako je prošlo?
-Razgovor? -Da.
Dobro.
Bilo je malo strašno.
Iskreno…
Jesam li ti rekao?
Što to?
Zanimalo me nekoliko djevojaka.
-Među njima i Gyu-ri. -Da.
Znala sam da te ona zanima.
Rekao sam joj da mi se ti više sviđaš.
Kužim.
-Morao sam. -Da.
-Inače ne bi bilo u redu. -Znam.
Je li sve prošlo dobro?
Pa, rekao sam joj što točno osjećam.
Tako da…
Ne idu mi…
Ne idu mi te stvari, tako da ne znam kako je shvatila.
-Ne znam. -U redu.
Ali znam da se ti ne moraš brinuti.
Samo sam ti to želio reći.
Žao mi je što si se uznemirila.
Prema tebi osjećam isto ono što sam osjećao prije,
tako da se ne moraš brinuti.
-Ne… -Trenutačno…
Ne brinem se. Mislim da ti vjerujem.
Sve je opet dobro.
Da. Potrebno je samo par riječi.
Nisam imao pojma da ćemo tako dugo razgovarati.
Da. Ni ja.
-Potrajalo je. To je sve. -Trebao sam…
Trebao sam otići prije.
Nema veze.
Sad je sve gotovo.
Oprosti što si tako dugo čekala.
-U redu je. -Žao mi je.
Znaš što sam shvatila?
Najvažnije je razgovarati u Paklu.
Imaš pravo.
-Nije bilo jednostavno. -Da.
Približavamo se kraju puta, ali i dalje nije jednostavno.
-„Zašto je tako teško?” -Da.
Često se to zapitam.
I ja.
Bilo je jako teško i naporno,
ali svidjelo mi se.
Biram tebe.
I ja biram tebe.
„Biram tebe.”
Napisat ću pjesmu o tome.
Pa da.
Sutra nam je posljednji dan.
Tako je.
Želim da sutra bude najbolji dan dosad.
Želim se zabaviti s tobom.
Može.
-Uživat ćemo sutra. -Naspavajmo se noćas.
Da.
-Idemo spavati. -Može.
-Sutra ćemo razgovarati. -I zabaviti se.
Može.
-Idemo? -Da.
Prilično je kasno.
-Dobar završetak. -Da.
-Bilo je teško i naporno. -Dobro će spavati.
Za njih dvoje.
Ali sad je sve bolje i bolje.
Snažno su se povezali.
-Tako je. -Istina.
Mislim da je Min-woou bilo jako teško
kad je maloprije razgovarao s Gyu-ri.
Sigurno mu je zato bilo još draže razgovarati sa Si-eun.
-Nakon toga. -Da.
-Totalno. -Da.
-„Biram tebe.” „I ja biram tebe.” -„I ja biram tebe.”
Nisam mislio da će to reći.
RAJ - YUN HA-JEONG I YUN HA-BIN
Zalazak je predivan.
-Možeš ga vidjeti? -Da.
A otamo?
-Ne mogu. -Dođi ovamo.
Ovamo. Zavali se.
-Vidiš li? -Da.
Mislio sam da je u Paklu dobro.
-Ali ovo… -Lijepo je, zar ne?
Prilično je drukčije, ali je također lijepo.
Želio sam te dovesti ovamo.
-Da. -Žao mi je što nisam pobijedio.
Ne moraš se ispričavati.
Neugodno mi je. Ne idu mi te stvari.
Kako god bilo,
hvala što si me povela.
-Ajme, izgleda predobro. -Moj Bože.
Dobar tek.
Navali.
-Slasno, zar ne? -Da.
Oklijevala sam kušati pizzu.
Ne znamo si dob.
Vrijeme je da pitam.
Samo ću ja znati koliko imaš godina.
Onda, koliko?
Koliko?
-Imam 31 godinu. -Što?
Što?
Stvarno? Mnogo si mlađi nego što sam mislila.
Čekaj. Samo ja znam koliko imaš godina.
-Ti jedina znaš moju točnu dob. -Da.
Mislili smo da si ili najstariji ili drugi najstariji.
Gwan-hee je najstariji.
-Najstariji je. -Tako i djeluje.
Ponaša se kao da je mlad, ali u njemu ima nešto staro.
Mislim da on toga nije svjestan.
-Obožavam Gwan-heeja i Ha-jeong. -Totalno.
-Ja? -Čime se baviš?
Glumim.
-Glumac si? -Da.
Glumac sam.
Trenutačno uglavnom glumim u filmovima nezavisne produkcije.
Kad dobijem ulogu,
čitam scenarij i učim replike kako bih se pripremio za snimanje.
YUN HA-BIN, 31 GODINA - GLUMAC
Što misliš o mom poslu?
-To sam i mislila. -Stvarno?
Ali godine su me iznenadile.
Kužim.
Znaš što? Ovaj mi je put drukčije u Raju.
Kako to?
Više uživam u hrani jer sam opuštenija.
Prošli sam put imala osjećaj da moram stalno govoriti dok jedem.
Pa sam to i radila.
Ali sad mogu samo jesti.
I inače ne volim razgovarati dok jedem.
Kužim.
Čak ne gledam ni mobitel.
Stvarno?
-Ni TV. Samo jedem. -Kužim.
Želi mu reći da joj se ne obraća?
Pa da.
Mogao bi to tako shvatiti.
I meni se sad tako čini.
Mislim da u ovome ima alkohola.
Pripita si?
Malo zujim.
Stvarno?
Zato si odjedanput ušutjela?
-Vjerojatno. -Jesi li umorna?
Bila si sva poletna i puna energije, a sad si tiha.
Takva sam kad sam nasamo s nekime.
Gwan-hee je u početku mislio da sam tiha.
Stvarno?
Najprije smo išli u Raj.
-A onda u Pakao. -Da.
Bila sam ovako smirena kad smo razgovarali.
Uglavnom sam bila takva.
Zato je mislio da sam tiha,
ali poslije je rekao da sam previše vedra.
A onda je rekao da me ne može pročitati.
Kužim.
Na kraju se sve svodi na Gwan-heeja.
-Stalno ga spominje. -Da.
Želim se vratiti u Pakao.
-Stvarno? -A ti?
Onda se vrati.
Hoću. Ti ostani ovdje.
Zvuči dobro.
Raj mi se sviđa.
Imam još jedno pitanje.
Pucaj.
Zašto si želio
ići u Raj sa mnom?
-Zašto? -Da.
Pa…
Stalno sam se pitao kako to da me toliko zanimaš.
Dobro.
I…
Želio sam saznati odgovor na to pitanje.
Kako bih ga saznao…
Ili možda zato što sam stalno razmišljao…
Ti si stalno…
Ili sam možda zbog svojih misli…
Osjećao sam potrebu razgovarati s tobom u Raju.
-Zašto sam te zanimala? -Jednostavno…
-Ono što želim reći… -Dobro.
Osjetio sam nešto.
Učinilo mi se da smo kliknuli.
A i svidjelo mi se kako zračiš.
-Stvarno? -Da.
Zračila si nekakvom smirenošću.
Ali nisam ti to rekao.
Stvarno?
Kužim.
Živjeli!
I ja imam pitanje za tebe.
Samo…
-Dala si bombon samo meni. -Da.
Jesi li razmišljala o tome da ga daš još nekome?
-Bombon? -Da.
Jesi li razmišljala o tome da ga daš još nekome?
-Bombon? -Da.
Čekaj. Mislila sam da znaš.
Što? Da si ga dala meni?
Ne.
Nego što onda?
Da mi se sviđa Gwan-hee.
-Nisam znao. -Stvarno?
-Da. -Tako je bilo.
-U početku? -Da.
Kužim.
Zašto si onda dala bombon meni? Kako je došlo do toga?
S Gwan-heejem?
Često smo se svađali.
Dobro.
Naljutila sam se na njega.
Dobro.
Bio je toliko zauzet upoznavanjem drugih žena
da nije stigao pitati me kako se osjećam.
Samo mu je bilo važno da mu ja prva priđem.
-Tako je bilo. -Da.
Ali ti si mi prišao prvi i…
Kad si se osjećala loše?
-Da. -Kužim.
Zato sam ti dala bombon.
Kužim.
Znači, namjeravala si ga dati Gwan-heeju,
ali si ga dala meni.
Da.
-Vjerojatno ga je sad uvrijedila. -Da.
-Previše je izravna. -Da.
Dugo se nisam ovako najeo.
…ovako najeo.
-Oprosti, spava ti se? -Da.
Onda idi spavati.
Alkohol me uspava.
Mislim da si se najeo.
Nisam.
Kušat ću tteokbokki
jer si mi ga preporučila.
Zaboravi. Nemoj.
Mislila sam da me želiš mnogo toga pitati.
Da.
PRIJE DVA DANA
Ne želim…
voditi ozbiljan razgovor ovdje.
Želim ići u Raj s tobom.
-Kako bismo razgovarali? -Želim otvoreno razgovarati.
Isprva sam želio razgovarati s tobom.
Ali sad ne želiš?
-Nije to. -Dobro.
Jednostavno ne osjećam potrebu.
-Kužim. -Da.
Imam osjećaj
da to nije potrebno jer se osjećam…
-Opušteno? -Jako opušteno.
-Što? -Molim?
Što to…
-Što to govori? -Molim?
-Samo malo. -Što?
-Opušteno? -Jako opušteno.
Sviđa mi se ovaj osjećaj opuštenosti i stabilnosti.
Ne znam. Sad kad se tako osjećam,
zbilja ne znam što bih te pitao.
Nakon što sam dobro razmislio, odlučio sam da te neću ništa pitati.
Što?
Ajme meni.
Nakon što sam dobro razmislio, odlučio sam da te neću ništa pitati.
-Sve sam zaboravio. -Trebao si napraviti popis.
„Što trebam pitati Ha-jeong u Raju?”
-„Pitat ću je…” -Zašto?
Radim ono što mi se radi u tom trenutku.
Ma je li?
Kad smo bili u Paklu,
činilo se da želi podijeliti mnogo toga o sebi.
Ali to se nije dogodilo,
pa mislim da sam se zato razočarala.
Želio sam je pitati toliko toga.
Ali budući da sam toliko dugo bio u Paklu,
napetost koju sam osjećao dok sam bio ondje
jednostavno je nestala kad smo došli u Raj.
Osjećao sam se izmoždeno.
Jako mi je žao Ha-jeong
jer nisam bio sposoban razgovarati.
Što je njemu? Što je ovo?
Nisam sigurna razumijem li.
Ne postavlja joj pitanja
ne zato što zna da joj se sviđa Gwan-hee…
-Nego zato što je opušten? -Da, opušten je u njezinu društvu.
„Toliko uživam da te ne trebam ništa pitati.”
-„Nije potrebno ništa reći.” -Da.
Previše se uživio.
Ali ponaša se drukčije od većine.
Uobičajeno je da je napetost na vrhuncu kada dođeš u Raj.
Njegova je samo nestala.
Zato nije želio razgovarati.
Po tome se razlikuje od Ha-jeong.
-Ovako? -Da.
Nije riječ o tome
da ne želim razgovarati s tobom.
Samo mi je teško.
Zašto?
-Mora postojati razlog. -Da.
Iz moje perspektive…
Tebi to možda nije velika stvar,
ali meni je…
Jako mi je teško otvoriti se nekome.
Da.
Takav sam otkad sam bio dijete.
Sve mi je teže i teže otvoriti se.
Kužim.
Ali znaš što?
Ako šutiš, nitko ne može znati kako se osjećaš.
Izrazi se.
Kako? Što želiš da učinim?
Ako ne znaš kad sam ti se počela sviđati,
reci: „Ne znam kad si mi se počela sviđati,
ali privlačiš me.”
Moraš biti iskren.
A ne blebetati o ovome i onome.
Moj Bože!
Ajme meni.
Zakon.
Da. Znači, neka me žena privlači.
I kažem joj to.
-Dobro. -Ali ja se ne sviđam njoj.
I to je to.
O čemu govoriš?
Recimo da me neka žena privlači, a i ja nju.
U tom ćemo slučaju…
Skroz sam se pogubila.
Nemam pojma što želiš reći.
Tako da idem spavati.
„Tako da idem spavati.”
Mnogi ljudi imaju pjevni glas poput Ha-jeong.
-Stvarno? -Da.
„Ajme, o čemu govoriš?
Idem spavati.”
Ljudi stvarno tako govore.
Kužim.
RAJ HYE-SEON I GWAN-HEE
Stvarno ćeš spavati u dnevnoj?
Hoćemo li spavati zajedno?
Dobro je. Spavat ću tamo.
Hoćeš staviti ovo kraj kauča?
Bit će ti udobnije. Kauč je prekratak.
Uvijek spavam na kauču.
-A stopala ti vise s kauča? -Da.
Možeš tako spavati?
Svejedno je bolje od Pakla.
Zato si stalno umoran.
-Imam pitanje. -Da?
Zašto je izbor između spavanja zajedno i kauča?
Neka spava u drugom krevetu.
-Da, to je Hye-seon i mislila. -I on.
Možda zato što se Gwan-hee predobro poznaje.
Kužim.
-Mogao bi se otkotrljati k njoj? -Točno.
-Nikad ne znaš. -Da.
Stvarno je to mislio.
Dobro opažanje.
Gwan-hee zna što je samokontrola.
Ne može se kontrolirati.
-Zato to i radi. -Da.
Znači, ipak posjeduje samokontrolu.
-Preventivnu. -Tako je.
-Prevenira nezgodu. -Super je.
Dobro opažaš.
OSMI DAN
JOŠ JEDAN DAN DO KONAČNE ODLUKE
Uplašila si me.
-Ajme. -Što je bolje?
-Molim? -Da raspustim kosu ili…
Dobro.
-Raspusti je. -Dobro.
-Kad sam jučer bio ovdje s Min-ji… -Da?
Bilo je pomalo čudno doći ovamo s nekime koga ne poznajem dobro.
Ali sad kad sam s tobom ovdje, imam osjećaj
da hodamo dvije godine.
Već dvije godine?
Ovaj je put drukčije.
Slažem se. Drukčije je.
Možda zato što smo jučer vodili dubok razgovor.
Znaš što hoću reći.
-Atmosfera? -Naše druženje.
Tako se osjećam.
-Ako odemo odavde kao par… -Da?
Misliš li da ćemo se moći viđati?
Ono, kao pravi par.
Postavlja pitanja umjesto da kaže što osjeća.
-On je Ako-hee. -Da.
Ona to treba pitati njega.
Jer je on Ako-hee.
-Ako-hee. -Ako-hee.
-Ako odemo odavde kao par… -Da?
Misliš li da ćemo se moći viđati?
Ono, kao pravi par.
Ajme, moram razmisliti.
Voljela bih pokušati.
Zašto? Zato što te privlačim?
Vidite. To on radi.
-Ako-hee. -„Ako-hee”?
Nisam to prije primijetila,
ali kod tebe uočavam sve više stvari koje mi se sviđaju.
I to mi je baš zabavno.
Riječ je o stvarima koje mi se sviđaju kod muškaraca.
-Kako to misliš? -Neću ti reći.
Nemam pojma o čemu govoriš.
Postoji nešto
pomalo jadno u vezi s njim…
Čekajte, ne smijem to reći.
Nije u blizini?
U redu je.
-U redu je. -Samo reci.
-Znamo na što misli. -Da.
-Znamo. -Svi znamo.
Gwan-hee je mnogo stariji od mene,
ali katkad se doima mlađim.
Želi da žena preuzme kormilo u vezi.
Ali to mi je na neki način slatko.
Posljednji kolač s borovnicama.
Sto godina nisam jela pohani kruh.
Više ne trebam ići u Raj.
Pošteno sam se nauživala.
Više nego što sam očekivala.
-Bingsu je bio nagrada. -Da.
Kad ću opet imati ovakav doručak?
Čut ćeš ovo…
-I izaći sama. -Ajme!
„Novi te natjecatelj čeka.”
A nova natjecateljica?
Opet moraš ići?
Naravno.
Dva komada manga.
-Pojedi. -Ti pojedi.
-Pojedi sve. -Jesi li se jučer najeo?
Nije to.
Mango me podsjeća na tebe.
Preukusno je. Nećemo ovo više jesti.
Da smijem imati mobitel i da se mogu fotkati s tobom,
ova fotografija nas dvoje
kako posljednji put jedemo ovdje
bila bi mi najposebnija.
Razmišljao sam o ovome.
Doručak s tobom
bio bi mi najdragocjenija uspomena.
Iskreno, osjetio sam…
Kad smo se upoznali,
mislio sam da se neću predomisliti.
Ali onda se mnogo toga dogodilo.
A sad kad smo napravili cijeli krug,
uopće ne mogu pretočiti u riječi kako se osjećam.
Kladim se da ćeš isto to reći Min-ji.
„Kao da sam sreo bivšu djevojku.”
-U sridu. -Zna ga bolje od njega samog.
-Svi isto mislimo. -Totalno.
Kladim se da ćeš isto to reći Min-ji.
„Kao da sam sreo bivšu djevojku.”
Ako sretnem Min-ji…
Ako mi priđe, saslušat ću je.
Iz znatiželje.
-Saslušat ćeš je? -Da.
RAJ - CHO MIN-JI I PARK MIN-KYU
Sigurno nećeš plakati danas?
Neću.
Smijat ću se.
Ja ću sve iskreno reći Gwan-heeju.
Reći ću mu da ti je stalo do njega
i da si se brinula zbog njega
čak i dok smo večerali.
Također ću mu reći da smo razgovarali
samo o tome kako ste se družili.
Može. Zvuči dobro.
-Min-kyu je tako drag. -Totalno.
-Zbilja jest. -Mislim…
Mislim da je Min-kyu jako zrela osoba.
Nemoj se previše živcirati.
-I ne brini se. -Nisam živčana.
Zašto? Misliš da jesam?
Sinoć si bila.
-Od sinoć… -Ne.
-Bila sam uzrujana. -Da.
Znam da si bila.
O, ne.
Skrenuo je pogled.
Ne obraćaj mi se.
Jednostavno nemoj.
Rekao je da mu se ne obraća.
Tako se Gwan-hee zafrkava.
Nasloni se na njegovo rame i odspavaj.
Nasloni se na njega.
Odspavaj.
Samo malo. Pogledajte raspored.
Trojac je okružio Gwan-heeja.
-Da. -Imaš pravo.
-Ajme. -A Gwan-hee?
Što s njim?
-Mislim da će… -Je li odlučio?
Netko će tražiti da razgovara s njim
deset minuta prije konačne odluke.
A tko god to bude…
Ništa nije sigurno sve dok Gwan-hee ne donese konačnu odluku.
-Imaš pravo. -Jedno će biti važno.
Njegova interakcija s Min-ji kad se vrate u Pakao.
-A tu je i Ha-jeong. -Što?
-Čak i ja mislim da nemaju šanse.
Sjećaš se što je Ha-jeong rekla?
-„Vratit će mi se.” -Da.
-Nada se. -„Vratit će mi se.”
Tako je.
-Zahvalan sam Gwan-heeju. -Da.
Iako se primičemo kraju,
još ništa ne znamo i to mi je super. Hvala mu.
-Drži nas napetima. -Da.
-Totalno. -Da je sve očito, ne bi imalo smisla.
Moramo priznati da je on najdragocjenija sastavnica emisije.
-Totalno. -Da ga nema, bilo bi loše.
PAKAO
-Danas ćemo se kupati. -Imaš pravo!
Ako budemo, potopit ću neke ljude.
Možda nekoliko.
-Hvala. -Nema na čemu.
-Vidimo se. -Vidimo se.
-U istoj ste spavaonici? -Da.
Ako je tako, trebaš se hvalisati pred Si-eun.
-Idi. -Vidimo se.
Zdravo, drage moje.
Zdravo.
-Ajme. -Kako je bilo?
-Jako si lijepa danas. -Stvarno?
Reci nam kako je bilo. Umiremo od znatiželje.
Razočaravajuće.
-Molim? -Stvarno?
Nije to.
-Razočaravajuće? -Izabrala sam ga.
-Da. -On nije osoba koja govori o sebi.
U tom smislu razočaravajuće.
-Kužim. -Pobudio je znatiželju u meni.
Rekao je da želi razgovarati u Raju.
Kako ondje nema ograničenja,
želio je ići u Raj i razgovarati ondje.
Ali kad smo došli onamo, rekao je da je toliko opušten
da ne osjeća potrebu pitati me išta
i da je izgubio zanimanje.
-Stvarno? -Da.
-Nisi ga više zanimala? -Ne.
Molim? Baš čudno. Možda je takav?
Ono: „Čemu razgovor? Važno je da mi se sviđaš.
Tvoji osjećaji nisu važni.”
Takvog je stava bio.
Malo je čudan.
Nismo to očekivale.
Mislile smo da će ti Ha-bin otvoriti dušu.
Mislila sam da ćeš se zagrijati za njega.
I ja.
Trebala sam otići s nekim drugim.
-Kužim. -Eto, to mislim.
Mislio sam da će Ha-bin i Ha-jeong…
-Kako je bilo u Raju? -Zgodan ste par.
Nismo ni morali razgovarati jer smo bili toliko opušteni.
-Kužim. -Ima dobar apetit.
Poticao sam je da jede.
Jeste li razgovarali?
-Naravno. -Kužim.
A vi ostali?
Svi smo rekli da će u Paklu biti zabavnije kad smo odlazili.
-Bilo je mnogo zabavnije. -Totalno.
Min-woo, jesi li razgovarao sa Si-eun?
-Najprije sam razgovarao s Gyu-ri. -Da.
Završio sam s njom i potom otišao k Si-eun.
Ništa posebno. Zabavljali smo se.
-Što je bilo? -Jesi li odlučila?
-Riječ je o tome… -Da?
Min-woo je odlučio.
I ja sam.
Ispalo je da je mnogo bolja osoba nego što sam to mislila.
Jasan je i izravan.
-To je super! -Totalno.
-Jako je zreo. -Jest.
Min-woo je sjajan.
-Prekul je. -Jako sam se zaljubila.
Donijela sam konačnu odluku. I neću se predomisliti.
-Velika novost! Kasno si išla spavati? -Bravo!
Smatram da sam dobro odlučila.
Iako mislim da je Won-ik dobra osoba,
ne gajim osjećaje prema njemu.
Da.
Won-ik sad sigurno razbija glavu.
Da.
I jako mi je žao zbog toga.
Ali budem li tužna zbog njega,
neću biti iskrena prema sebi.
Stavit ću sve karte na Min-wooa.
Presretna sam zbog tebe.
-Jesi li se zabavila? -Jesam, ali…
Hoću reći, ne…
A ti?
Radili smo štošta.
-Bili smo u jacuzziju. -Kužim.
-Super. -To i…
-Pogledajte je. -Čula je za jacuzzi.
Rekla mu je da ne ide.
Dvaput sam bila s istim tipom.
-Kako je bilo? -Si-eun, imala si pravo.
Drugi je put zbilja drukčije.
-Zar ne? -Da.
-Totalno drukčije. -Ne znam zašto sam tako mislila.
Da neće biti zanimljivo ići dvaput s istim tipom.
-Ali… -Zabavnije je, zar ne?
-Opušteniji si. -Da, totalno.
-Drukčije je. -Da.
Iako je Gwan-hee išao u Raj s Hye-seon, sad mi je još draži.
Jako mi se sviđa.
Katkad shvatiš koliko ti se osoba sviđa
kad je vidiš s nekim drugim.
To je sve dio ovoga.
Min-ji je stvarno posebna.
Rekla mi je da je silno željela pobijediti na natjecanju.
Kad sam je pitao zašto, rekla je zato da bi te mogla izabrati.
-Željela je izabrati tebe. -Mene?
-Da, to mi je rekla. -Kužim.
Razgovarali smo opušteno
i jako me se dojmila njezina odlučnost.
Kužim.
Eto ti glavobolje.
Izabrat će Min-ji.
Mislim da sam se odlučio za Hye-seon.
Ako uzmemo u obzir prvi dojam, Min-ji je bliža mom idealnom tipu.
-Da. -Više je moj tip.
Ali Hye-seon je tako…
Ako govorimo o braku, izabrao bih Hye-seon.
-Kužim. -Da.
Daj me nemoj.
-Nevjerojatan je. -Živčana sam.
-Ne mogu ja to. -Idem na masažu.
Čim završimo snimanje.
Vrat mi je ukočen.
-Moram se opustiti. -Ne mogu ga više gledati.
Ako govorimo o braku, izabrao bih Hye-seon.
-Kužim. -Da.
-Toliko daleko planiraš? -Da.
-Ajme… Dečko planira. -Otišao si predaleko.
-To je moje mišljenje. -Da.
U helikopteru sam sjedio između Hye-seon i Min-ji.
Namjerno sam onamo sjeo.
-Kužim. -Želio sam testirati sebe.
-Međutim… -Meni se čini…
Jedna je djevojka bila smirena.
-Da. -Dok je druga bila jako uzrujana.
Osjetio sam taj emocionalni vlak smrti.
On je bio napet.
Plakala je!
-Min-ji je plakala? -Da.
-Zašto? -Plakala je u helikopteru.
-U helikopteru? -Nisi znao?
Rasplakala se.
-U helikopteru? -Da.
-Nisam bio tamo? -Sjedio si kraj nje.
-Plakala je kraj mene? -Da.
-Zašto? -Ne znam.
Gwan-hee nije znao.
Nije znao.
Te mu stvari puno znače.
Da, jako.
Dirnut će ga što je plakala zbog njega.
Ajme, ovo je suludo.
Ne nazire se kraj.
Tko zna što će se sad dogoditi?
Plakala je.
-Nisam znao što ću. -Kako nisam vidio?
-Ali zašto je plakala? -Da.
-Bila je povrijeđena. -Da.
Mislim da joj se svidio spoj s njim u Raju.
Da. Bili su zajedno u Raju.
Nisam znao da je plakala.
Kad je Min-ji trebala birati,
rekao sam joj da izabere Jin-seoka.
Ali ona je izabrala Min-kyua.
To me uzrujalo
i kad mi se Min-ji obratila,
pretvarao sam se da je ignoriram.
Rekli su mi da sam je time povrijedio
i da se rasplakala.
Nisam to tada primijetio,
ali kad mi je Min-kyu rekao, prilično sam se šokirao.
Da bar nije saznao.
-Da bar nije saznao. -Ovo je kao Möbiusova petlja.
-Nema kraja. -Gwan-hee će razgovarati s njom.
To će se dogoditi.
Kako god. Vjerojatno.
-Poludjet ću. -„Čuo sam da si plakala.”
Mislite li da će Gwan-hee završiti sa svojom idealnom djevojkom?
Ili s potencijalnom ženom?
To nitko ne zna, pa ni Gwan-hee i njegovi roditelji.
Nitko to ne zna, pa ni Gwan-hee.
-Ni on ne zna? -Imaš pravo.
-Ne zna. -Nema pojma.
-Ima pravo. -Sviđaju mu se obje.
-Ali nećemo znati… -Teško je.
Ali Gwan-heejeva konačna odluka
svest će se na to što mu je od toga dvoje draže.
Hoće li izabrati mir ili uzbuđenje?
Ako želi uzbuđenje, onda Min-ji.
Ali ako želi mir, izabrat će Hye-seon.
Ha-jeong uopće nije u igri?
-Ne. -Uopće?
-Ja mislim… -Ja se i dalje nadam.
Ali više nije izgledno.
Hej, Min-woo.
Idemo?
Što se događa?
-Zaboga! -Prekul!
Samo su zaronili.
Min-kyu!
Zakon!
Prekul.
Hej, htio sam…
-Drž' ga! -Što radite?
-Hajde! -Drž' ga!
Svi su htjeli potopiti Gwan-heeja.
Popni se, držat ću ga.
Oprezno.
Tako.
Potopi ga.
-Pogledao je Si-eun. -Moj Bože.
Izgledaš kao ananas!
Ljudski ananas.
-Bok. -Sad.
Hej!
Upomoć!
Dođi ovamo.
Zašto se ne kupaš, Min-ji?
Nema sandale.
-Dat ću ti svoje. -Ne treba.
-Ne moraš. -Navuci ih.
Izvoli.
Obuj mi ih.
Tebi ne trebaju?
Ne. Idi.
-O, ne. -Vidjela ih je?
Moj Bože! Bojim se!
Čekaj!
-Izgledam li kao na snimanju? -Da.
Hej!
Dok sam jučer plakala,
njih dvoje su se zabavljali u Raju.
-Ajme meni. -Ja sam plakala i pričala.
A oni su se zabavljali.
To me najviše šokiralo.
I izgledali su sretno sutradan.
Da.
Ali s Gwan-heejem ne znaš do samoga kraja.
-Znaš? -Da. Znam.
Ali mislim da će izabrati mene.
-Zašto? -Sa mnom je uzbuđeniji.
Vidi se, zar ne?
Njegov sam tip žene.
Stvarno? To ti je rekao?
Da. Želio je razgovarati sa mnom, ali nisam ga odvela u Raj.
Ajme. Onda je gotovo.
Budi iskrena. Zanimam li ga?
Što ljudi kažu, tko ga više zanima?
Na koga misliš?
Na Gwan-heeja.
-Budi objektivna. -Pa…
Znaš da je bio tamo jučer.
Ne može se odlučiti, zar ne?
Mislim da mu je teško donijeti odluku.
Razumljivo.
Da.
Pobrinut ću se da budem jasna.
-Da. -Pomoći ću mu odlučiti.
Imaš pravo.
I dalje sam u šoku što je Min-ji plakala. Jako sam šokiran time.
-To si saznao od mene? -Da.
Kako si se osjećao u helikopteru?
Brinuo sam se zbog Min-ji.
-Zbog nje? -Da.
Vidjelo se.
Izgledalo je kao da ste u vezi.
Hye-seon…
Danas je prilika za posljednji spoj
prije sutrašnje konačne odluke.
Nadamo se da će svi uživati na svojim spojevima.
Moram odlučiti između Hye-seon i Min-ji.
Čekaj da Gwan-hee povuče potez.
Rekao mi je da mu se ne obraćam.
Svejedno.
Prijevod titlova: Ivan Fremec