SINGLE'S INFERNO
Så er det nu.
Hvem taler han med først?
Han er her.
Det er Gwan-hee.
Venter du nogen? Det er mig.
Hun vidste, hvad Min-ji tænkte.
-Åh nej. -Skræmmende.
-Hun var så direkte. -Præcis.
Venter du nogen? Det er mig.
Det vidste jeg godt.
-Ja? -Jeg ventede dig.
-Er der nogen udenfor? -Nej.
"Det vidste jeg."
-God løgn. -Godt comeback.
Stillingen er nu 1:1.
-Alle er forsigtige. -Ja.
Vi må få mest ud af vores sidste date.
Dates er med én person ad gangen,
så alle venter i stedet.
Ingen skjuler deres følelser længere.
Alt er kommet frem.
Hvorfor kommer pigerne ikke ud?
I mit tilfælde
deler Min-ji og Hye-seon samme værelse.
Banker jeg på, vil de begge kigge på mig.
Det bliver intenst.
Jeg kan ikke kalde på nogen.
Jeg går ikke til nogen først.
Det samme.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kommer ud af den pine.
Det var her, vi skændtes.
Ja, det var vildt.
Hvad?
Tid til det endelige…
Får jeg smilet frem?
Tid til det endelige valg.
Du hørte mig jo.
-Seriøst. -Du har ret.
Har du besluttet dig?
-Besluttet? -Ja.
-Okay.
-Jeg siger det ikke. -Det er fint.
Det er indlysende.
Er du sikker?
Stop nu.
Jeg er så træt af det her.
Hvad mener du?
-Vi skal være venner. -Okay.
-Okay? -Okay.
Få mig ikke til at græde.
-Hvornår gjorde jeg det? -Du driller mig.
Hvorfor holder du min hånd?
Vi gjorde det samtidigt.
Jeg slipper så.
Det er bittersødt.
-Nu? -Sådan har jeg det.
Hvad?
-Tak. -For hvad?
En masse ting.
Græd ikke.
Du gør det til din personlighed.
Det er det ikke.
Gør det nu ikke til din personlighed.
-Han ramte plet. -Tænk, han sagde det.
-Kom nu. -"Din personlighed."
Det gik ellers så godt.
-Han føler sig akavet. -Ja.
-Lad være. -Jeg siger bare tak.
Jeg takker også dig.
Men bare lidt.
Så meget her.
Jøsses, du stopper ikke.
Jeg takker dig kun en lille smule.
Det var nok ikke nemt, men tak for at have holdt mig ud her.
-Jeg nød det takket være dig. -Ja.
Jeg mener det.
Det samme her.
Hvad er der nu?
Hvorfor græder du? Kom her.
Det ødelægger din makeup.
Det er ynkeligt.
-Sig ikke det. -Okay.
Hvad er der?
-Hvorfor græder du? -Jeg ved det ikke.
Hold op. Græd ikke.
Kom her, rør dig ikke.
Du gjorde, jeg morede mig.
Det samme her.
-Nød du vores skænderier? -Ja.
Græd ikke. Jeg får dårlig samvittighed.
Okay?
Okay.
Det er ikke farvel, selvom vi nok ikke bliver et match.
-Han joker. -Det tror jeg også.
Han må tage hende seriøst nu.
Jeg ville være sød og sige, hvor taknemmelig jeg var,
og hvor meget jeg nød dit selskab.
Det fik mine tårer frem.
Ja.
Men høre dig sige det får mig til… Tænk, at du sagde det.
Seriøst.
Det er ikke slut endnu. Men spillet fungerer sådan.
Jøsses.
Lad være med at drille.
Giv mig din hånd.
-Lad være med at drille. -Okay.
-Okay? -Okay.
Jeg morede mig takket være dig.
Tak.
-De kom også tilbage. -Ja.
-Ja, de kom tilbage. -Virkelig.
-Hvad er der? -Intet.
Hvem kigger Ha-jeong på nu?
-Vi kender det blik. -Hvem er det?
Er det Gwan-hee? Ja.
-Måske er der håb. -Måske.
Jeg har ikke set blikket længe.
Ha-jeong, har du nogle sidste ord, du vil sige til mig?
Kom tilbage til mig.
-Kom tilbage til Ha-jeong. -"Kom tilbage."
-Hun er ham meget hengiven. -Ja.
Kom tilbage til mig.
-Til sidst? -Ja.
Husk: "Kom tilbage til Ha-jeong."
Har du noget at sige?
Til dig?
-Ja, tre ord. -Hvad?
Hvad er det?
Jeg elskede dig.
Han sagde "elskede."
Jeg elskede dig.
Seriøst? Elskede du mig?
-Virkelig? -Altså…
Når det kommer til de korte øjeblikke, som gør en forelsket,
havde du den største påvirkning på mig, og jeg kunne bedst lide dig.
Vi mødtes første gang uden for hotellobbyen.
-Ja. -Jeg husker, hvordan det var,
mens jeg ventede på dig i bilen.
-Du gav det stærkeste indtryk. -Ja.
Hvor skal vi hen?
Vi skal vel til Inferno.
Jeg husker også helikopterturen med dig.
-Lad mig få noget. -Det er medicin.
De er receptpligtige.
Det samme gælder mig.
Jeg fortalte også folk, at du var den eneste her,
som jeg fik følelser for.
Men de følelser er ikke så stærke som før, så…
Måske for dig, men ikke mig.
Men vi fik aldrig talt efter det, der skete,
og det blev akavet for os.
-Ja. -Men skulle jeg sige det,
ville jeg nok beskrive det sådan.
Tak.
Jeg troede, kun jeg følte sådan.
Det er godt at vide, du følte det samme.
Det er godt nok for mig, uanset hvem du vælger.
Hvorfor er I blevet så venskabelige?
Da Gwan-hee fortalte mig alle de ting,
huskede jeg de øjeblikke, vi havde sammen.
Han lod mig sove ved sin skulder, da jeg blev træt,
og vi morede os sådan med at tale om en masse ting.
Jeg blev ved med at tænke på, hvor sjovt vi havde det.
Vil du have?
Jeg tror,
jeg bedst kan lide dig.
-Hun græder. -Åh nej.
Åh nej. Græder hun?
Jøsses.
Det er bittersødt.
Sådan føles det.
Jeg er også taknemmelig over, han følte det samme.
Det er slut nu.
-Gwan-hee var tydelig over for Ha-jeong. -Ja.
-Ha-jeong forstår det vist. -Ja.
-Hun er blevet så blød på kun én uge. -Virkelig.
-Hendes ilterhed er væk. -Ja, hun fik en fuld rensning.
-I dag mere end nogensinde. -Ja.
-De er begge blevet. -Du godeste.
-Ingen giver op. -De er stadig inde.
Men hvorfor?
De ved, den sidste, der taler, vil have større indflydelse.
-Begge vil tale med ham sidst? -Ja.
Det bliver vildt.
Der er intet mere at sige.
For mig i hvert fald.
Du har nok ret.
Hvad tid kom I i seng?
I går?
Vi sov klokken 0.30.
-Klokken 0.30? -Ja.
Vi sov kl. 23.00.
Fordi… Jeg var jo i Paradis dagen før.
Stedet var enormt, så vi gik rundt i værelset.
-Værelset? -Der var intet andet.
Vi kunne ikke træne.
Så vi gik bare rundt.
Vi faldt ret sent i søvn den aften…
-Det er sødt. -…fordi vi gik.
Won-ik elsker åbenbart gåture.
-Won-ik? -Ja.
-Vil hun sælge ham? -Jøsses.
Won-ik elsker åbenbart gåture.
-Won-ik? -Ja.
Bør jeg gå efter ham?
-"Skal vi gå en tur"? -Så dårlig er han ikke.
-Har du talt med ham? -Ikke en eneste gang.
-Du bør prøve. -Jeg fortryder det nok ikke.
-Jeg vil tage det rette valg. -Han er en anden efter en snak.
Men så skal jeg gå til hans værelse.
-Won-ik? Virkelig? -Ja.
Son Won-ik, ikke?
-Nej, jeg vil ikke være i solen. -Okay.
Jeg har altså aldrig
åbent fortalt nogen om, hvem jeg har følelser for.
Men alle lader til at tro, at jeg har følelser for Won-ik.
Jeg sagde jo gode ting om ham, men jeg har aldrig gjort noget
-for at give folk de tanker. -Ja.
Jeg tror ikke, at nogen her
med sikkerhed kan sige, hvem de kan lide.
Bortset fra mig.
Jeg gjorde mig selv ret klar.
-Men… -Han vil vist tale med dig.
-Han vil nok tale med os begge. -Ja.
Ingen gør noget.
Det ville ikke være så slemt, hvis de tre talte sammen.
Talte du med Min-ji?
Nej.
-Ingen tager det første skridt. -Nå?
Venter I bare?
Hvem kommer først ud?
Vil du ikke tale med Hye-seon?
Skal jeg hjælpe?
-Skal jeg? -Lidt.
Hjælp mig, når vi kommer derhen.
Derovre?
Hvorfor kommer de dog ikke udenfor?
Men hvad skulle jeg tale om?
-Med Hye-seon? -Ja.
Jeg beder hende om en snak.
Du vil kun tale med Gwan-hee, ikke?
Nej, for vi var jo sammen hele dagen i går.
-Virkelig? -Jeg har ikke meget at sige til ham.
Kom ind.
-Hvad laver I? -Vi taler bare.
-Er alle udenfor? -Nej, der er ingen her.
Ingen udenfor?
-Der er kun én. -Bare én fyr.
-Bare Gwan-hee. -Ja.
-Keder du dig? -Lidt.
-I to kan tale. -Kom her.
I to kan tale herinde. Jeg ville alligevel gå.
-Snakker du med hende? -Min-woo, kom ind.
Nye solbriller.
Ja.
Min-woo, skal vi tale udenfor, så vi ved, hvad alle laver?
-Skal vi… -Her er fint.
Er det okay her?
Det er hendes seng. Tag plads.
Må jeg sidde her?
Det gør hende nok intet.
Det er en andens værelse. Er det okay?
-Det gør ikke noget. -Okay.
Put mine sko udenfor, tak.
-Jøsses. -Hvad?
Er du da en prinsesse?
Er jeg ikke det?
Selvfølgelig ikke.
Glem det.
Har du noget at sige?
I går
begyndte jeg at betvivle,
om dine følelser for mig virkelig var ægte.
Okay.
Og…
I GÅR EFTERMIDDAG
Men vil du undlade at sende mig blandede signaler,
så tag med Jin-seok.
-Virkelig? -Ja.
Nå da.
Jeg forventede ikke, at vi ville få sådan en samtale.
Personen, jeg gerne vil til Paradis med, er…
…Park Min-kyu.
Sådan havde jeg det bare.
Så…
Okay.
Nå men…
Hvorfor græder du?
Hvad er der galt?
Hvorfor græder du?
Det er okay, at du bliver forvirret over dine følelser.
Okay.
Det forstår jeg godt. Men jeg er trist,
fordi du stadig tvivler på mine følelser for dig.
Jeg skrev endda til dig, at der var ingen anden.
-Hun har altid været klar. -Nemlig.
-Hun er meget logisk. -Hun var altid direkte.
Havde jeg vundet, havde jeg valgt dig,
og jeg skrev det til dig.
Jeg forklarede mig.
Jeg troede, jeg var som en åben bog for dig.
Men pludselig ignorerede du mig,
og det gjorde mig trist.
Jeg troede, vi havde det sjovt i Paradis.
Så jeg blev oprevet.
Græd ikke. Hvorfor græder du?
Okay. Jeg beklager.
-Han er blevet blød igen. -Ja.
Græd ikke.
Jeg forstår dig.
Jeg vidste ikke, at du græd i helikopteren i går.
Jeg kiggede væk, fordi jeg var vred på dig.
Så bemærkede jeg, at I to talte sammen.
Men du talte med ham med hovedet ned,
som om du talte til hans bryst.
Jeg anede ikke, hvad der foregik.
Min-kyu var så sød. Det bekymrede ham, at jeg græd sådan.
Jeg anede ikke, hvad der foregik.
Men da jeg sad ved siden af dig
-i helikopteren… -Ja?
Jeg fandt mig selv hælde imod dig.
Jeg følte bare, jeg ville være ved din side.
Okay.
-Så det foregår stadig? -Ja da.
-Er det ikke sidste episode? -Sænk ikke paraderne.
-Det er ikke slut endnu. -Uha.
Han er så slem.
-Han er den værste. -Seriøst.
Jeg sagde jo, det er som et Möbiusbånd.
-Det er ikke slut. -Det slutter aldrig.
Jeg er selvfølgelig klar over mine følelser for dig.
Det ved jeg.
Men jeg var oprevet, da du sagde, du tvivlede på min oprigtighed.
-Sådan havde jeg det bare. -Ingen er så oprigtig som mig.
Jeg sværger, ingen.
Jeg følte bare…
Jeg sagde, vælg ikke Min-kyu,
fordi jeg troede, han ikke ville fortælle mig noget,
men han var betænksom nok til at sige,
at I to morede jer som søskende.
Da jeg hørte det,
rensede det luften for mig.
Jeg har det fint nu.
Så jeg forstår, hvad du mener.
Men jeg beklager.
Jeg var vist den eneste, som troede, vores tid sammen var særlig.
Den var da også særlig for mig.
-Det var den. -Men ikke mere?
Hye-seon fortalte mig mange ting.
Mens jeg græd over dig,
hørte jeg, at du morede dig i boblebadet på en anden etage.
Hvad ellers? Fik I en massage?
Vi var lidt tid i boblebadet, fik begge en massage og tog tilbage.
Du lavede intet med mig.
-Lad os gøre det i dag? -Vil du flygte?
Hvad med vi holder i hånd og tager direkte til Paradis i aften?
-Så får vi en massage. -Jøsses.
Han er speciel.
Hye-seon og jeg tilbragte
en dejlig tid sammen.
Men det var ikke nok til at glemme dig.
Jeg kunne ikke undgå at tænke på dig der,
fordi vi var på det samme værelse, som vi var natten før.
Hye-seon og jeg boede på samme værelse.
Der var spor af os der, så det føltes lidt sært.
-Tænkte du meget på mig? -Rigtig meget.
Jeg huskede, vi gik rundt sammen.
Ja, vi gik.
Had mig ikke så meget.
Jeg har aldrig hadet dig. Jeg var bare trist.
Måske er jeg for ærlig,
men mellem jer to er du tættest på min ideelle type.
Du er meget tættere på den.
Jeg er taknemmelig over, at en, som er tæt på min type,
kunne ændre mine følelser.
Det vil jeg takke dig for.
Jeg mener det.
Jeg vil ikke gøre dig forvirret.
Lad os sige, vi bliver et match og forlader øen sammen.
Hvis vi gjorde,
ville du så betragte den dag som vores første eller…
Vi er et par den dag, vi rejser.
Jeg er meget direkte, ikke?
Jeg er sød, men direkte.
-Han er så glad. -Han virker oprigtig.
Gwan-hee lever altid i nuet,
og lige nu er hans følelser intet andet end ægte.
Dæk ikke over ham.
-Det bliver du ved med. -Jeg tror…
-Stop. -Det er nok.
-Lige nu er han forelsket i Min-ji. -Ja.
Men seriøst…
Det her generer mig.
Han er sådan en kujon.
Han finder noget i den anden, fordi han er usikker på sig selv.
Det er hans undskyldning for alt.
Det gør mig så vred.
Sagen er den…
-Han klandrer andre. -Nemlig.
Men det gik ikke med Min-ji,
-så endelig undskyldte han. -Ja.
Han er ikke så slem.
Han beklager, hvis nødvendigt.
-Han beklager. -Ikke så slem?
Desuden lader Min-ji til at have styr på Gwan-hee.
-Det har hun. -Ja.
Hun beroliger ham og siger, hvad han vil høre.
-Derfor sagde Gwan-hee det. -Præcis.
Jeg følte, han næsten var klar til at gøre det forbi med Min-ji.
Ja.
Men pludselig…
-Situationen er vendt. -Min-ji var for sød.
Korrekt.
Og hans hjerte smeltede,
-da han hørte, hun græd. -Det var vigtigt.
-Så græd hun igen nu. -Ja.
Tror I, Gwan-hees endelige valg bliver Min-ji?
Lige nu er Min-ji…
Jeg ved, spørgsmålet er meningsløst.
-Lad os sammenligne det med et løb. -Okay.
Hye-seon førte, men så overhalede Min-ji.
-Præcis. -Det er det, der skete.
-Lad os tale indenfor. Det er køligt. -Okay.
Da jeg tog til Paradis med Si-eun og Min-ji,
tænkte jeg på dig.
Jeg tænkte på dig, da jeg fik god mad,
og jeg tænkte på dig, selv når jeg talte med dem.
Det havde været meget sjovere med dig der.
Kunne jeg vælge, ville jeg bare blive her med dig.
Jeg mener det.
Så kunne vi i det mindste have talt noget mere.
Vi har stadig tid i dag.
Og i fremtiden.
-Ja. -Ja?
Jeg håber, det er tilfældet.
Sikke en skam, at det er vores sidste dag.
Du har ret.
Jeg indså, han er meget pålidelig.
Han er typen, som altid prøver at holde ord.
Det har jeg langsomt indset.
Hvor mange er der derinde?
-Er der mange der? -Ja, omkring otte.
Ingen i det andet værelse?
I to bør tale sammen.
-Er I færdige med at tale? -Ja.
Hvad?
-Har du noget at sige? -Jøsses.
Det er ham, der vil tale.
Han ramte plet.
-Han forstår. -Godt.
Jeg vil gerne tale indenfor, men værelserne er…
Jeg går indenfor.
-Er her optaget? -Tal her.
Nej.
I kan tale her.
Er det ikke trist?
Hvad talte du om med fyrene?
Jeg havde min chance for at spille bidronning.
Har du talt med Min-ji?
Ja.
Det var intet særligt.
Intet ekstraordinært.
Var det godt for hende?
Hun græd åbenbart, mens hun spiste…
-Græd hun? -Ja.
Mens hun talte med Min-kyu.
-Hvorfor? -De gik tidligt i seng kl. 23.00.
De fortalte begge, at de hyggede sig som søskende.
Men hvorfor græd hun? Noget må have ramt hende.
Måske var det noget, de talte om.
-Hvordan tror du, det ender? -Mener du din endelige beslutning?
-Endnu et spørgsmål. -Igen.
-Et "hvad, hvis"-spørgsmål. -Præcis.
-Igen. -Hvis-drengen.
Han gør det så tit.
-Hvordan tror du, det ender? -Mener du din endelige beslutning?
Hvad mig angår,
har jeg allerede fortalt dig det. Jeg skifter ikke mening.
Turen i går havde stor påvirkning på mig.
Den var ret vigtig for mig.
I går gik det op for mig,
at det måske havde været bedre at vælge dig i stedet for Won-ik før.
Husker du, jeg sagde, jeg ikke ville af sted?
Så det var lidt…
At tingene udviklede sig på den her måde, gør mig lidt…
Er du oprevet?
Ja, fordi du valgte at tage med Won-ik i stedet for mig.
Jeg begynder at indse, at jeg tog fejl med mange ting.
Jeg sænkede paraderne lidt.
På en måde var jeg…
Jeg vidste, jeg ikke ville skifte mening.
Men så…
Det er derfor.
Jeg troede, jeg hurtigt ville beslutte mig.
Jeg ville jo sige til, når jeg var sikker.
Er jeg usikker helt til slut?
Jeg har det skidt med, jeg ikke kan sige til dig, hvad du vil høre.
-Hvad? -Sagen er den…
Min-ji taler aldrig udenom.
Selv i dag var hun ligefrem om sine følelser for mig.
Ingen har været sådan over for mig her.
Men Hye-seon var også ligefrem.
-Ja. -Nemlig.
-Bliver hun træt af det nu? -Ja.
Ingen har været sådan over for mig her.
Det påvirker mig meget.
Jeg ville finde ud af det og fortælle jer min endelige beslutning,
men jeg kunne hverken gøre det med dig eller Min-ji.
Forstår du det?
Nej?
Er Hye-seon lamslået?
Hun samler vist sine tanker.
Så bør du vælge Min-ji.
Jeg troede, jeg var mere værd end det for dig.
Vi tog til Paradis sammen to gange, men du er stadig splittet.
Vi talte endda om vores potentielle forhold efter alt det her
over middagen i går og selv her til morgen.
Men hvis du stadig tænker på Min-ji, er det nok bedre for dig med hende.
Jeg vil ikke være med en, der ikke ved, hvad han vil.
Jeg siger ikke, jeg er forvirret.
Efter jeg hørte fyrene tale om dig, troede jeg, at det var slut mellem os.
-Men Min-ji kom og… -Jeg har forklaret det.
Lige nu føles det bare, som om du hælder imod hende,
fordi du med sikkerhed ved, at hun vil vælge dig.
Det er ude af mine hænder nu.
Jeg gider ikke mere.
-Ja. -Hun sagde alle de rette ting.
-Hun har ret. -Hun ramte plet.
-Virkelig. -Godt.
-Hye-seon ved, hvor grænsen skal sættes. -Ja.
-Det var hendes grænse. -Hvad mere vil han have?
Præcis.
Nej, jeg siger ikke, at det påvirkede mig eller noget.
Kom nu.
Det var det, Hye-seon mente,
da hun sagde, han kunne være lidt ynkelig.
Uha.
Nej, jeg siger ikke, at det påvirkede mig eller noget.
Min-ji fortalte mig bare, at jeg var hendes eneste valg,
og jeg prøver at sige til dig, at det plager mig lidt.
Tak, fordi du er ærlig og fortæller mig det.
Jeg værdsætter ærligheden.
Men min pointe er:
Hvis det var nok
til at få dig til at genoverveje din endelige beslutning,
så tror jeg, det rette valg ville være at vælge hende.
Nej, jeg siger ikke, det fik mig til at skifte mening.
Jeg prøver bare at formulere mig korrekt,
så bliv nu ikke vred.
-Okay? -Okay.
Sådan havde jeg det bare.
Jøsses.
Men
gjorde jeg dig nervøs?
-Det er jeg altid. -Ja?
Ja, sådan er jeg.
Jøsses.
Jeg beklager.
Det er okay.
Ha-jeong blev også vred på mig engang,
og Min-ji blev oprevet i dag, så måske er jeg problemet.
Det er en stor erkendelse.
Derfor synes jeg, det er svært at hade Gwan-hee.
Han kan være sød nogle gange.
-Han er godt for programmet. -Ja.
Når jeg gjorde jer alle tre oprevet mindst én gang under en samtale,
så må jeg være problemet.
-Du fik chance for at reflektere. -Ja.
Sådan en fyr er jeg vist bare.
Det tænker jeg.
Det er virkelig svært.
Skulle jeg vælge en i aften…
…ville jeg vælge Min-young
og svømme væk fra Inferno. Så svært er det.
Hvad har Min-young dog gjort ham?
-Ikke én gang var hun involveret med ham. -Ja.
Jeg er ikke engang tæt på en beslutning.
Hver gang jeg havde en seriøst samtale med Hye-seon eller Min-ji,
blev de enten vrede på mig eller græd.
Det fik mig til at indse, at det var mig, der havde skylden.
Måske har jeg nægtet det, men jeg indså,
at jeg måske har sammenlignet dem og afvejet mine muligheder lidt for meget.
Han har helt ret.
-Han lærte sin lektie. -Ja.
Gwan-hee har ændret sig.
Han bliver en meget bedre person efter det her program.
Seriøst.
Han virker som typen,
som har svært ved at sige ubekvemme ting til folk.
Han skifter konstant holdning, når samtalen bliver svær.
Ja.
-Nej. -Er han for sød?
-Han afviste Ha-jeong helt fint. -Ja, præcis.
Ærlig talt satte han Hye-seon og Min-ji på en vægt,
og nu vil han vide, om Hye-seon har mere at tilbyde end Min-ji.
Sådan føles det.
-Synes du det? -Ja.
Men Hye-seon sagde til ham, at hun var færdig,
og det var ude af hendes hænder nu.
Hun sagde, han skulle vælge den anden, og det chokerede ham.
Det virker sådan.
Jeg tror, han sagde de ting for at håndtere situationen
og dulme hendes vrede.
Og at han hælder imod Min-ji.
Min-ji er den eneste, som ikke er blevet vred på ham.
Så han ender måske med at vælge hende.
Hye-seon reagerede så koldt, at det nok gjorde ham forvirret.
Det var, som om han prøvede at komme ud af situationen.
Bliver det Hye-seon eller Min-ji? Jeg aner det ikke.
Det er vores sidste aften.
Vores sidste tid sammen.
-Ja. -Nemlig.
Jøsses, det er smukt.
Tag plads, folkens.
Jeg sætter mig her.
-Jeg drikker Hoegaarden. -Vi kan få det straks.
-Straks? -Ja.
Okay.
-Se ildens farve. -Der er snacks.
Det er varmt.
Værsgo.
Hun sidder ved siden af ham.
Og det er på trods af varmen.
Det er lige meget. Tag plads.
-"Lige meget." -Tag plads.
-Hvilken vil du have? -Jeg ved ikke, hvad er hvad.
Den, der smager bedst.
Jeg vil have den blå.
Den ser bedst ud.
Jeg synes, den ser bedst ud.
Den matcher dit tøj.
-Ha-bin, hvad vil du have? -Den.
Jeg indså, at Min-ji var meget mere stædig end forventet.
Hun virkede fast besluttet på at blive ved siden af ham.
På en måde var jeg klar til at acceptere det.
Hun valgte ikke at blande sig.
Godt valg. Hun har gjort sit bedste.
Jeg vil tage et billede.
Når du vil tage et billede,
-så gør det her, og vent tre sekunder. -Ja.
Så bliver billedet hængende.
-Virkelig? -Det har jeg hørt.
Når jeg ser noget smukt, gør jeg det her og tæller til tre.
-Jeg kan ikke blive her. -Så husker jeg det.
-Bliv her. -Det kan jeg ikke.
-Hvad siger I til en skål? -Det lyder godt.
Okay, venner.
-Så er det nu. -Klar?
Er alle klar?
Okay, skål!
-Skål! -Skål!
-Det er vores sidste dag. -Det var sjovt.
Alle klarede det godt.
Det er snart slut. Jeg kan ikke tro det.
-Samme her. -Ja.
Skal vi sige alder? Mænd først.
-Fedt. -Afslører vi det?
-Nu kommer det. -Jeg er nervøs.
-Jeg vil vide hans alder. -Også jeg.
-Seriøst. -Jeg kan ikke vente.
Hvad, hvis han er yngre?
-Ved Si-eun det ikke? -Hun kender ikke hans alder.
-Det havde jeg glemt. -Ja.
-Hun bliver chokeret. -Meget.
-Du kender ikke hans alder? -Nej.
Vi kom aldrig til Paradis sammen.
Vent, jeg kan ikke.
Er du så nervøs?
Hvor sødt.
For det første
er jeg 24.
Jeg er 24.
Vi blev alle chokerede.
Hun er meget chokeret.
Jeg er 24.
-Min-woo! -Se? Jeg sagde, han var ung.
-Virkelig? -Jeg vidste, du var yngre…
-Min-woo! -Så du blev født i 2000?
Ja.
-Virkelig? -Min-woo, blev du født i 2000?
-Alle rejste sig. -Ja.
-Et kæmpechok. -Men seriøst…
Han er den flotte yngre fyr.
Hvorfor formoder du, han er yngre?
-Måske er vi på samme alder. -Ja.
Jeg blev meget overrasket over hans alder.
Men det fik mig også til at indse, at han er meget moden af sin alder.
Vi klikkede så godt sammen, selvom vi aldrig fik chancen for
at dele personlig information.
Jeg indså, at de ting ikke var vigtige,
og jeg så tingene i et klarere lys.
Jeg glæder mig til at høre Si-euns alder.
For det første
er jeg 27.
Syvogtyve.
Hun er ældre end dig.
-Seriøst? -Sammen med en ældre.
Han er tre år yngre.
Jeg troede, han var på min alder.
Min-woo må passe på.
Efter jeg talte med Si-eun og lærte hendes alder og job,
blev jeg glad, fordi jeg er til ældre kvinder.
Gwan-hees tur.
-Jeg tror, han er den ældste. -Ja.
Jeg blev født
i 1988.
-I 1988? -Min brors alder.
-Hvor gammel er han? -36.
-To år ældre? -Du ser så ung ud.
Vi ved, hvem der er ældst nu.
Vi har ikke hørt fra alle.
Du er 12 år ældre end Min-woo.
-Tolv år? -Ja.
-Tolv års forskel? -Ja.
-Vildt. -Virkelig?
Hvad mit job angår,
-er jeg basketballspiller. -Ikke så sært.
-Jeg spiller stadig professionelt. -Okay.
-Fedt. -Jeg er sportsudøver.
Jeg synes, fyrene bør tale om, hvordan de tiltaler hinanden nu.
-Javel. -Lad os det.
-Så gammeldags. -Javel.
Okay, hr.
Hørte du, hvad han lige sagde?
Min-kyu, kryds ikke dine ben.
Selvfølgelig. Beklager.
Gør han det allerede?
Okay.
Jeg har et spørgsmål til Gwan-hee.
Du havde jo meget at tænke på.
Har du besluttet dig, eller tænker du stadig?
Ikke endnu.
Jeg har ikke besluttet mig endnu.
-Jeg forstår det. -Vi…
-Vi forstår det nu. -Ja.
Han er ærlig.
Jeg ville være overrasket, hvis han allerede havde.
-Ja. -Nemlig.
Det er ikke den Gwan-hee, jeg kender.
Han er bare ærlig.
Ikke endnu.
Jeg har ikke besluttet mig endnu.
Hvorfor ikke?
Godt spørgsmål.
Altså, jeg…
Ingen kommentar.
-Ingen kan være tilfredse med det. -Nej.
Det er bekymrende.
Jeg har et spørgsmål til Hye-seon.
Hvis du kunne spole tiden tilbage til et bestemt øjeblik, hvornår ville det være?
Handler det om Won-ik igen?
Hun skal sige, det er er øjeblikket,
-hvor hun valgte Won-ik? -Måske.
Han vil høre et bestemt svar.
-Nej. -Jeg håber ikke, det var grunden.
Bare det ikke er derfor.
Den første dag.
Den første dag?
-Hvad betyder det? -Det kan betyde mange ting.
Det kan tolkes på mange måder.
-Vil hun starte forfra? -Starte på en frisk.
-Hun tog til Paradis med ham den dag. -Ja.
Måske vil hun omgøre det, som skete den dag.
-Måske elskede hun det. -Måske mindes hun.
-Det kan tolkes på flere måder. -Ja.
-Det er åbent for fortolkning. -Ja.
Den første dag.
Den første dag?
Han forventede nok, jeg sagde, jeg ville tilbage til den dag,
jeg tog til Paradis med Won-ik,
men jeg ville ikke give ham den glæde.
Derfor valgte jeg den første dag.
-Hun vidste det. -Hye-seon vidste det hele.
-Hun har gennemskuet ham. -Nemlig.
Hye-seon er skarp.
Gwan-hee bliver nemt påvirket af sådan noget.
-Ja. -Hvordan mon har han det?
Ja.
-Han ser ikke særlig glad ud. -Nej.
Er det min tur?
Min-ji.
-Du kom midt i programmet. -Ja.
Du må have talt med en masse.
Det har jeg.
Har du besluttet dig?
Om jeg har?
Om jeg har besluttet mig?
Det har jeg.
Jeg håber bare, det er den rigtige.
Et spørgsmål til Hye-seon.
Der er sket en masse, siden vi kom her.
Ud af alle de øjeblikke, hvornår fik du størst hjertebanken?
På grund af en fyr?
Ja.
Jeg kan ikke tænke på noget.
Hun kan ikke tænke på noget.
Hun giver ham ikke svaret, han ønsker.
Nej.
-Hye-seon virker oprevet. -Ja.
-Hun må være udmattet. -Ja.
Hun vil ikke længere pleje hans ego, især den sidste aften.
Det må være akavet.
Virkelig?
Følte du aldrig noget?
Nej.
Det må vi så tro på.
Godt gået, folkens.
Venner, jeg håber…
Han er den yngste her.
Hvor sødt.
"Hvor sødt."
Jeg ville bare sige, at jeg håber, vi alle mødes
så ofte, vi kan, efter vi rejser herfra.
Jeg havde mange mangler, så tak for at passe på mig.
-Han er så sød. -Du havde ingen mangler.
Det er seks år siden, jeg startede min virksomhed,
og det var min første ferie.
Tak for at gøre denne ferie så meningsfuld for mig.
Jeg glemmer nok aldrig min tid her.
Tak.
-Græd ikke. -Okay.
-Nå men… -Nej, lad være.
Det er for tidligt at græde. Vi har i morgen.
Jeg er bare taknemmelig for alt.
Det er fantastisk, at alle her er så søde.
Jeg er så taknemmelig over, jeg fik lov til at møde jer alle.
Jeg havde det fantastisk.
Jeg er taknemmelig for ethvert øjeblik, jeg tilbragte med jer alle.
Du godeste.
Græder du?
Gwan-hee.
-Græder han? -Seriøst?
-Hvad? Virkelig? -Det er vildt.
-Jeg elsker Gwan-hee. -Jeg kan ikke greje ham.
-Derfor elsker folk ham. -Ja.
-Han er sød. -Virkelig.
-Gwan-hee. -Åh nej.
-Gwan-hee. -Jeg forstår ham godt.
Hvad er der galt?
-Tingene kan ændre sig igen. -De tårer…
De tårer bringer dem måske sammen igen.
-Ja, det kan ske. -Nemlig.
Hvad er der galt?
Skattebasse.
Skat, græd ikke.
Er du den følsomme type?
Hvad er der galt? Hvorfor græder du?
Du godeste.
Altså…
I løbet af min karriere som professionel atlet
har jeg altid syntes, træningen var rigtig hård.
Næste uge begynder træningen igen.
Jeg vil værdsætte minderne og de gode stunder, vi delte her,
når jeg gennemgår den hårde træning.
Når sæsonen begynder til vinter,
kom og se mig spille.
Græder han, fordi han ikke vil træne?
-Fordi det er for hårdt. -Måske.
-Han må tilbage til træningen. -Mens det var sjovt her.
Den frygtelige træning venter.
Gwan-hee har nok haft en masse op- og nedture i den her periode.
Ja, det er nok ikke træningen.
Ja.
Du klarede det godt.
Det gjorde du.
Han har virkelig et rent hjerte.
For vi siger ikke,
han skal gifte sig med en af dem.
Han tager det meget seriøst.
-Han er oprigtig. -Han er uskyldig.
Vi vidste, det ville ske, men han sagde, han ikke har besluttet sig.
Hvad mon Hye-seon og Min-ji føler nu?
Det ville irritere mig.
"Har du stadig ikke besluttet dig"?
-Sådan ville jeg have det. -Ja.
-Hye-seon virkede udmattet. -Ja.
Jeg forstår, hvorfor Hye-seon ikke længere har lyst til at føje Gwan-hee.
Havde hun sagt, hendes hjerte bankede, ville han være glad.
Men hun ønsker ikke, han skal vælge hende for det.
Og jeg tror, hun kender Gwan-hee bedre end nogen her.
Hun kender ham for godt og vil ikke føje ham mere.
-Hun har gjort mere end nok. -Ja.
"Skal jeg gå så langt bare for at date en som ham?"
-Det kunne være det. -Hun er træt.
-Hun er udmattet. -Ja.
Der kom du.
Hvorfor græd du?
-Hvad? -Du græd meget.
Hvorfor græd du?
Ja. Det var så pinligt.
Det vil ødelægge mit rygte.
Du begyndte at græde, og så græd alle andre.
Så mange græd ikke.
Men hvad er der galt? Har du ikke besluttet dig?
-Det har jeg. -Og?
Havde du det skidt med, at Min-ji sad ved dig?
Det er både dig og Min-ji.
Jeg ville ikke fortælle min beslutning til alle.
Det var ikke nemt
at beslutte mig.
Det er derfor…
Jeg ville ikke sige det åbent.
Der er én sidste ting, jeg vil fortælle dig.
Blandt dem, jeg mødte her,
er du den mest hjertevarme person.
Jeg kan også se, du er meget hensynsfuld.
Jeg har lært ret mange ting af dig.
Jeg ville bare sige…
…at du er en meget skønnere person, end du måske tror, du er.
Så…
…det ville jeg sige, før vi rejser.
Tak.
Jeg har det skidt med, hvad jeg udsatte Min-ji for,
men jeg har det værre med, hvad jeg udsatte dig for.
Vi tilbragte mere tid sammen.
Jeg føler…
…at jeg sårede dig, og jeg har det forfærdeligt.
Folk tror måske, jeg afvejede mine muligheder.
Gør du det også, vil jeg ikke kunne argumentere imod det.
Ja.
Så ja.
Er det, fordi jeg blev vred på dig?
Lidt, tror jeg.
Mine følelser, da jeg var med dig, og de øjeblikke, vi havde sammen,
var særligere, end noget jeg gjorde eller følte
med nogen her.
Jeg forventede ikke at se ham græde.
Jeg tror, han har besluttet sig.
-Det føles som farvel. -Ja.
Er det hans måde at sige til hende, han ikke vælger hende?
-Ja. -Er det samtalen her?
"Jeg beklager, jeg vælger ikke dig.
Men du er sådan en sød person."
Gwan-hee anede nok ikke,
-hvordan han havde det op til nu. -Ja.
Derfor klandrer han sig selv…
-Du har ret. -…og indser sine fejl.
-Han vælger nok Min-ji. -Indtil videre er det hende.
-Vi ved ikke, hvad der sker i morgen. -Men…
-Jeg tror, han vælger Hye-seon. -Hvad?
-Virkelig? -Ja.
-Ja? -Det tror jeg.
Det er svært at sige hvorfor,
-men det tror jeg også. -Gør du?
-Tænk over det. -Okay.
Vælge han ikke hende, ville han måske have det skidt med det.
-Ja. -Men han ville ikke græde sådan.
Han er knyttet til hende.
Er han det?
-Der er stadig noget. -Han var vild med hende.
Derfor tror jeg, han vælger hende.
Sådan tolkede jeg, hvad Gwan-hee lige gjorde.
-Han havde følelser for to kvinder… -Ja.
-…men han slap endelig en af dem. -Præcis.
Han gjorde det forbi med Hye-seon, så han kunne fokusere på Min-ji.
Men jeg tror, at han er mere tiltrukket af Hye-seon.
Da Hye-seon begyndte at græde, fældede han også nogle tårer.
Jeg tror, der var et bånd der.
-Et bånd af tårer. -Præcis.
Folk græder ikke så let.
-Man skal blive bevæget eller rørt. -Nemlig.
De havde et bånd.
-Jeg er usikker. -Forskellige meninger.
-Har vi været så uenige før? -Hvad mon der vil ske?
Det er første gang.
SIDSTE DAG
-Den sidste dag. -Finalen.
-Alt vender tilbage. -Den sidste dag.
Det er i dag.
Du milde.
Jeg vil væk herfra, men det føles sært.
Jeg tror, det her sted vil efterlade
et varigt indtryk på os.
Et enormt indtryk.
Han er ude at gå,
-fordi han stadig er usikker. -Han tænker stadig.
Havde han besluttet sig,
ville han være faldet til ro.
-Ja. -Han har ikke besluttet sig.
Det er vores sidste dag.
Ja.
-Jeg er nysgerrig på Gwan-hee. -Ja.
Hvem vælger han?
Ja, jeg er så nysgerrig.
Jeg er så nervøs.
Jeg kan heller ikke vente.
Det er så uforudsigeligt.
YU SI-EUN
SON WON-IK
Det er jeres sidste dag i verdens hedeste inferno, Single's Inferno.
KIM GYU-RI
PARK MIN-KYU
I skal nu træffe jeres endelige beslutning.
AN MIN-YOUNG
LEE JIN-SEOK
CHO MIN-JI
LEE GWAN-HEE
CHOI HYE-SEON
YUN HA-JEONG
YUN HA-BIN
Er du nervøs?
Ja, lidt.
Lee Jin-seok.
Gå venligst til Infernos porte.
Jeg er så nervøs.
Hvis Lee Jin-seok er jeres endelige valg,
så stil jer venligst foran ham.
-Sådan fungerer det altså. -Okay.
Min-young vil gå, ikke?
-Hun går. -Du godeste.
Ja, hun går.
-Farvel. -Farvel.
Jeg vender tilbage.
-Vi ses. -Du kommer ikke tilbage.
-Nej? -Du tager afsted.
Jin-seok bliver så begejstret.
Jeg er nervøs.
Jin-seok.
Tak for at være så sød mod mig.
Det ville have været et inferno uden dig her.
Bag mig noget brød, når vi går ud.
Min-young.
Tak.
Slut.
Jøsses.
Lee Jin-seok, afslør venligst din endelige beslutning.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
…An Min-young.
-Du milde. -Jeg er så glad på deres vegne.
-De er et sødt par. -Det er de.
An Min-young.
Så sødt!
Vi vidste, det ville ske.
Ja.
Husk at lytte efter.
-I lige måde. -Det vil jeg.
-Vær ikke led mod mig. -Det vil jeg ikke.
De ligner nygifte.
Ja.
Hun lærte sin lektie, da hun spillede kostbar.
-Nemlig. -Ja.
Totalt.
-En stor en. -Hun har kun øjne for ham nu.
Det var sødt at se ændringen.
-Ja. -Hendes ændring var sød.
Kim Gyu-ri.
Gå venligst til Infernos porte.
-Det er Gyu-ris tur. -Jeg ved ikke, hvad der vil ske.
Hvis Kim Gyu-ri er jeres endelige valg,
så stil jer venligst foran hende.
Farvel.
Hun er den eneste for ham.
-Min-kyu er en skøn fyr. -Ja.
Hej, Gyu-ri.
Vi har været i Paradis sammen to gange,
og jeg havde det sjovt med dig der.
Jeg havde det også sjovt med dig i Inferno.
Mit hjerte bankede for første gang i noget tid.
Tak.
-Jeg vil også takke dig. -Okay.
Jeg håber, vi kommer godt overens.
Okay.
-Det tyder godt. -Nej…
Hvad? Synes du ikke det?
Hun vil komme overens med ham.
Det sagde hun.
-Måske kun som venner. -Hvad?
Det kunne betyde to ting.
-Som venner eller par. -Ja.
Kim Gyu-ri, afslør venligst din endelige beslutning.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
…Park Min-kyu.
Park Min-kyu.
Sådan der.
-En lettelse. -Jeg er glad.
Park Min-kyu.
Jeg køber dig blåbærtærte.
Hvor mange stykker?
Så mange du ønsker.
Indtil du bliver træt af dem.
Han skiftede aldrig mening.
-Det lykkedes endelig for ham. -Ja.
Yu Si-eun.
Gå venligst til Infernos porte.
Held og lykke.
Hvis Yu Si-eun er jeres endelige valg,
så stil jer venligst foran hende.
Okay.
-Han ved, hvad der vil ske. -Ja.
For det første, Si-eun,
efterhånden som jeg fortsatte med at tale med dig,
opdagede jeg nye sider af dig såvel som alle dine positive træk.
Og jeg føler, det har fået mit hjerte til at banke.
Jeg er glad for de følelser, jeg fik gennem dig.
Tak for alt i Paradis…
Jeg mener, i Inferno.
Det var vist Paradis for ham.
Det var Paradis for ham.
Vores timing var konstant skæv,
og tingene var så svære for os.
Men jeg er så glad for, at vi fik mulighed for at tale en masse.
Jeg blev virkelig glad.
Jeg glemmer det aldrig.
Tak.
Vi havde nogle dejlige samtaler.
Jeg nød dem.
Og du gjorde det godt her.
Efter vi først kom til Inferno sammen,
tilbragte du og jeg det meste af tiden sammen og talte en masse.
Jeg lærte meget af dig.
Vi skabte en masse minder.
Du var fantastisk. Tak.
Yu Si-eun, afslør venligst din endelige beslutning.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
…Choi Min-woo.
Choi Min-woo.
-Okay. -Ja, hun tog sin beslutning.
-Du godeste. -De er sådan et godt par.
Det er en skam for Won-ik.
Choi Min-woo.
Kom så.
Du gjorde det godt.
-I lige måde. -Tak.
-Vi har taget det pæne tøj på. -Nemlig.
-Hvordan ser jeg ud? -Som en prinsesse.
-Gør jeg? -Ja.
Du ligner en prins.
-Virkelig? -Ja.
Er prinsen her for prinsessen?
-Naturligvis. -Hvor skal vi hen nu?
Er de det første par, som aldrig kom til Paradis sammen?
-Jøsses. -Du har ret.
De blev et match ved bare at tale og hygge sig i Inferno.
-Tænk, det kunne ske. -Præcis.
Jeg ville gerne fortælle, jeg kunne lide hende meget mere end forventet.
Er du okay?
Jeg har det så skidt.
Lee Gwan-hee.
Gå venligst til Infernos porte.
-Jøsses. -Det er stort.
Øjeblikket, vi alle har ventet på.
Hvis Lee Gwan-hee er jeres endelige valg,
så stil jer venligst foran ham.
Han vidste, jeg ville vælge ham.
Her kommer hun.
Jøsses.
Ha-jeong.
Det betyder, at Ha-bin ikke klarer det.
Han vil skulle blive med Won-ik.
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Hvad? -Hun rejser sig ikke.
Virkelig?
Tingene vil ændre sig…
-Hvad? -…hvis Hye-seon ikke går.
-Hun går nu. -Naturligvis.
Jeg vidste det.
Den bedste beslutning, jeg tog her i Inferno,
var, at jeg talte med dig først.
Du fik mit hjerte til at banke.
Jeg glemmer nok aldrig, hvordan det var, da vi først mødtes.
Og jeg tror på de gensidige følelser, vi havde for hinanden.
Du er den, jeg har talt mest med
og fortalt mine følelser til siden begyndelsen.
Jeg kunne se, du er en skøn fyr, som er sød og hjertevarm.
Og tak for at fortælle mig, at jeg også er en dejlig person.
Altså… Min-ji, jeg kan godt lide din kjoles farve.
Du godeste.
-Ja. -Ser du…
…du er meget tæt på min ideelle type.
Jeg har det skidt med, jeg ikke kunne behandle dig bedre.
Det ville jeg sige til dig i går.
Jeg er sikker på, at jeg nogle gange gjorde dig glad og andre gange trist.
Jeg satte dig på en følelsesmæssig rutsjebane,
og det vil jeg gerne undskylde for.
Jeg havde følelser for dig, Ha-jeong.
Jeg håber, vi kan spise sammen,
efter vi forlader det her sted.
Hye-seon, pas på med at snuble eller falde, selvom jeg ikke er der,
og spis ikke alene.
Og græd heller ikke alene.
Jeg ved, du klarer dig godt uden mig.
-Han vælger nok Min-ji. -Det er Min-ji.
Jeg tror, det bliver Hye-seon.
Lee Gwan-hee, afslør venligst din endelige beslutning.
Hvem tror du, han vælger?
Jeg tror…
Jeg aner det ikke.
Enten Hye-seon…
-Han forvirrer mig. -Ja.
Jeg gætter på Min-ji.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
Ha-jeong?
-Ingen af os er sikre. -Ha-jeong?
…Choi Hye-seon.
Choi Hye-seon.
-Jeg sagde det jo! -Se?
Virkelig?
Se?
Ja, jeg fornemmede noget.
Han var ikke ked af det.
-Nej. -Da han græd?
Jeg følte det dengang.
Hvad sagde jeg?
Jin-kyung.
-Jeg vidste det. -Vi havde ret.
I var for enfoldige.
-Ja, præcis. -Det er vildt.
-I har lang vej igen. -Han narrede os.
Seriøst.
Gwan-hee! Vær ikke sådan!
Han drænede os virkelig.
-Seriøst. -Han er utrolig.
Han er fantastisk.
Choi Hye-seon.
Jeg kan ikke tro det.
Du holder godt fast i min hånd.
Ja, hvorfor ikke?
Du er skør.
Godt gået.
Vores samtaler sammen i går og i Paradis var noget,
man kun kan have med en, som man skaber bånd med.
Nok derfor jeg ikke kunne komme over hende
og konstant bekymrede mig for hende.
Hvis jeg valgte Min-ji, vidste jeg, jeg ville tænke på Hye-seon.
Men valgte jeg Hye-seon,
ville jeg nok ikke tænke på Min-ji,
hvilket er grunden til, jeg valgte Hye-seon uden nogen tøven.
Jeg forstår det.
Hvordan kunne det ske?
Det er chokerende. Jeg anede det ikke.
-Hvad? -Jeg anede det ikke.
-Hvad da? -At det her ville ske.
-Forventede du det ikke? -Nej.
Jeg vidste, han ikke ville vælge mig.
Jøsses, det er vildt.
Hej.
Min endelige beslutning er…
…Yun Ha-jeong.
YUN HA-JEONG
Hun fik mig til at føle en masse forskellige ting her.
Jeg skulle have været mere mand over for hende.
Jeg fortryder, at jeg ikke gjorde mere.
Jeg lærte en masse af hende, og jeg vil gerne takke hende for det.
Jeg har hele tiden været oprigtig.
Intet var forhastet.
Jeg kunne ikke have ændret på noget.
Jeg fik mine følelser frem,
og det er det vigtigste for mig.
Jeg var altid ærlig, så jeg fortryder intet.
-Okay. -Okay.
Single's Inferno var hedere og mere begivenhedsrig end nogensinde,
og vi endte med fire par.
Tillykke til alle.
Tillykke.
Vi sad på kanten lige til det sidste.
Hvad tænker I om den her sæson?
Som deltager i anden sæson
prøvede jeg virkelig at sætte mig i deres sted.
Der var øjeblikke, som var svære at forstå,
men som tidligere deltager kunne jeg godt relatere til dem.
For når man er der, bliver stedet til ens verden.
Man bliver så opslugt.
Man bliver en væddeløbshest, ikke?
Nemlig.
Man er fokuseret på ét mål.
-Kun ét mål? -Nemlig.
Den endelige beslutning.
Endnu en gang takker vi deltagerne for at gøre deres bedste.
-Helt sikkert. -Ja.
-Alle gjorde det godt. -Jeg havde grædt på øen.
-Hver aften. -Nemlig.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard