PAKAO ZA SAMCE, RAJ ZA PAROVE
Evo ga.
S kojom će prvo razgovarati?
Evo ga.
Gwan-hee.
Očekuješ nekoga? Ja sam.
Znala je što je Min-ji očekivala.
-O, ne. -Opasna je.
-Nema dlake na jeziku. -Da.
Očekuješ nekoga? Ja sam.
Oprosti, ali znala sam.
-Stvarno? -Očekivala sam te.
-Vani nema nikoga? -Ne.
Rekla je: „Oprosti.”
-Lagala je. -Dobro se snašla.
Rezultat je 1:1.
-Svi su oprezni. -Da.
Ovo je posljednji spoj. Moramo ga dobro iskoristiti.
Možeš biti na spoju samo s jednom osobom,
pa mislim da svi čekaju.
Nitko više ne krije svoje osjećaje.
Karte su na stolu.
Zašto djevojke ne izlaze?
Što se tiče mene,
Min-ji i Hye-seon su u istoj spavaonici.
Pokucam li, obje će me pogledati.
To će biti gadno.
Ne mogu pozvati ni jednu.
Neću nikome prići prvi.
Ni ja.
Ne znam kako ću se izvući iz ove škakljive situacije.
Ovdje smo se svađali.
Da, bilo je žestoko.
Što je?
Vrijeme je za konačnu…
Nasmijala sam te?
Vrijeme je za konačnu odluku.
Znam da si me čuo.
-Ozbiljan sam. -Imaš pravo.
Jesi li odlučila?
-Odlučila? -Da.
-Jesam. -Kužim.
-Neću ti reći svoj izbor. -Dobro, nemoj.
No očito je.
Kako si tako sigurna?
Hoćeš li prestati?
Dosta mi je ovoga.
Kako to misliš?
-Želim da se slažemo. -Dobro.
-Dobro? -Dobro?
Nemoj me rastuživati.
-Kad sam te rastužio? -Stalno me zafrkavaš.
Zašto me držiš za ruku?
Posegnuli smo istovremeno.
Dobro. Neću.
Gorko-sladak osjećaj.
-Da? -Da, tako se osjećam.
Što je?
-Hvala. -Na čemu?
Na mnogo toga.
Nemoj se rasplakati.
Nemoj. Nemoj biti plačljivica.
Nisam plačljivica.
Nemoj biti plačljivica. Nemoj.
-Skužio ju je. -Ne mogu vjerovati da je to rekao.
-Ma daj. -„Plačljivica.”
Baš kad im je krenulo.
-Neugodno mu je kad plače. -Da.
-Nemoj. -Samo ti želim zahvaliti.
I ja tebi.
Ali samo malo.
Ovoliko.
Zaboga, ne prestaješ.
Hvala ti mrvicu.
Znam da nije bilo lako, ali hvala ti što si me trpjela.
-Uživala sam zahvaljujući tebi. -Da.
Ozbiljno.
To vrijedi i za mene.
Što je sad?
Zašto plačeš? Dođi.
Pokvarit ćeš si šminku.
Baš patetično.
-Ne govori to. -Dobro.
Što je bilo?
-Zašto plačeš? -Ne znam.
Prestani. Nemoj plakati.
Čekaj, ne miči se.
Bilo je zabavno zbog tebe.
Također.
-Zabavio si se svađajući se sa mnom? -Da.
Prestani plakati. Osjećam se loše.
Dobro?
Dobro.
Ovo nije zbogom, čak i ako ne postanemo par.
-Šali se. -I ja to mislim.
Ali trebao bi se uozbiljiti.
Željela sam biti ljubazna, zahvaliti ti i reći
koliko sam uživala u tvom društvu.
I zato sam zasuzila.
Da.
Ali sad kad si to rekao… Ne mogu vjerovati da si to rekao.
Ozbiljno.
Gotovo je tek kad završi. Tako je kako je.
Zaboga.
Nemoj me zafrkavati.
Daj mi ruku.
-Nemoj me zafrkavati. -Dobro.
-Dobro? -Dobro.
I ja sam se zabavio, zbog tebe.
Hvala.
-I oni su opet na početku. -Da.
-Opet su na početku. -Zbilja jesu.
-Što je? -Ništa.
U koga Ha-jeong gleda?
-Znamo taj pogled. -U koga gleda?
U Gwan-heeja? Da.
-Možda ipak postoji nada. -Možda.
Dugo nisam vidio taj pogled.
Ha-jeong, želiš li mi još nešto reći prije kraja?
Vrati mi se.
-Vrati se Ha-jeong. -„Vrati se Ha-jeong.”
-Jako joj se sviđa. -Da.
Vrati mi se.
-Na kraju? -Da.
Sjećaš se toga. „Vrati se Ha-jeong.”
Što ti meni imaš reći?
Tebi?
-Tri riječi. -Koje?
Što mi želiš reći?
Volio sam te.
Rekao je „volio”.
Volio sam te.
Stvarno? Volio si me?
-Stvarno? -Pa…
Ako govorimo o onim trenucima zbog kojih se zaljubiš u nekoga,
ostavila si najbolji dojam na mene i najviše si mi se svidjela.
Upoznali smo se ispred hotela.
-Da. -Još se sjećam toga.
Kako sam te čekao u autu.
-Ostavila si najbolji dojam. -Da.
Kamo idemo?
Pretpostavljam da idemo u Pakao.
Sjećam se i vožnje helikopterom s tobom.
-Daj mi. -To je lijek.
Na recept.
I ja se sjećam.
Rekla sam svima da si ti jedina osoba ovdje
prema kojoj gajim osjećaje.
Ali ti osjećaji nisu snažni kao što su nekoć bili, tako da…
Možda tvoji nisu. Moji jesu.
Uglavnom, nismo razgovarali o onome što se dogodilo
i stvari su postale čudne.
-Da. -Ako bih to trebao opisati riječima…
Tako bih to opisao.
Hvala.
Mislila sam da se samo ja tako osjećam.
Lijepo je znati da nisam jedina.
To mi je dovoljno, bez obzira na to koga izabrao.
Što je to s vama? Otkad ste si tako dobri?
Kad mi je Gwan-hee sve to nabrojao,
prisjetila sam se naših zajedničkih trenutaka.
Ponudio mi je svoje rame za spavanje
i sjajno smo se zabavili razgovarajući o svemu.
Razmišljala sam o zabavnim trenucima koje smo proveli zajedno.
Hoćeš malo?
Mislim
da mi se ti najviše sviđaš.
-Ajme, plače. -O, ne.
O, ne. Plače?
Zaboga.
Gorko-slatko.
Takav je osjećaj.
Drago mi je što se i on osjeća tako.
Sad je zaista gotovo.
-Rekao je Ha-jeong kako stvari stoje. -Da.
-A ona djeluje kao da shvaća. -Da.
-Smekšala se u samo tjedan dana. -Da, zbilja jest.
-Više nije borbena. -Prošla je detoksikaciju.
-Pogotovo danas. -Da.
-Obje su još ondje? -Moj Bože.
-Nijedna ne popušta. -Obje su unutra.
Ali zašto?
Znaju da je bolje biti posljednja.
-Obje žele biti posljednje? -Da.
Postaje žestoko.
Više se nema što reći.
Bar što se tiče mene.
Imaš pravo, valjda.
Kad ste sinoć išli spavati?
Sinoć?
U 0.30.
-U 0.30? -Da.
Mi smo u 23 h.
Zato što… Znaš da sam bila u Raju dan prije.
Apartman je golem, pa smo hodali po dnevnoj.
-Po dnevnoj? -Samo smo to mogli.
Nismo mogli vježbati.
Zato smo hodali ukrug.
Tu smo noć prilično kasno išli spavati.
-Slatko. -Jer smo dugo hodali.
Won-ik voli šetnje.
-Won-ik? -Da.
-Ona ga to prodaje? -Ajme meni.
Won-ik voli šetnje.
-Won-ik? -Da.
Trebala bih se odlučiti za njega?
-„Hoćemo li prošetati?” -On uopće nije loš momak.
-Jesi li razgovarala s njim? -Ne, nijedanput.
-Trebala bi. -Sigurno ne bih požalila.
-Želim donijeti ispravnu odluku. -Drukčiji je kad ga upoznaš.
Da? Ali moram otići u njegovu spavaonicu.
-Won-ik? Stvarno? -Da.
Misliš na Son Won-ika?
-Ne želim izaći na sunce. -Kužim.
Usput, nikome nisam otvoreno rekla
prema kome zapravo gajim osjećaje.
Ali svi misle da osjećam nešto prema Won-iku.
Znam da sam ga hvalila, ali nisam učinila ništa zbog čega bi…
-Zbog čega bi to mislili. -Da.
Mislim da nitko od nas
ne može zasigurno reći tko mu se zaista sviđa.
Osim mene.
Ja sam bila prilično jasna.
-Ali… -Htjet će razgovarati s tobom.
-Htjet će razgovarati s oboma. -Da.
Pat-pozicija.
Ne bi bilo loše da svi troje porazgovaraju.
Jesi li razgovarao s Min-ji?
Ne.
-Nitko nije učinio prvi potez. -Stvarno?
Oboje čekate?
Koja će prva izaći?
Ne želiš razgovarati s Hye-seon?
Trebaš pomoć?
-Trebaš je? -Malo.
Pomozi mi kad dođemo onamo.
Onamo?
Zaboga, zašto ne izlaze?
Ali o čemu ću razgovarati?
-S Hye-seon? -Da.
Pozvat ću je.
Želiš razgovarati samo s Gwan-heejem?
Ne nužno, s obzirom na to da smo jučer bili skupa.
-Stvarno? -Nemam mu mnogo toga reći.
Naprijed.
-Što ima kod vas? -Razgovaramo.
-Svi ste vani? -Ne, nema nikoga.
Nema nikoga vani?
-Osim jedne osobe. -Jednog tipa.
-Gwan-heeja. -Da.
-Dosadno ti je? -Malo.
-Možete razgovarati. -Dođi.
Možete razgovarati. Ionako sam mislila otići.
-Razgovarat ćeš s njom? -Min-woo, uđi.
Nove naočale.
Da, jesu.
Min-woo, hoćemo li razgovarati vani kako bi sve bilo otvoreno?
-Hoćemo li… -Može i ovdje.
Može?
To je njezin krevet. Sjedni ovamo.
Smijem?
Mislim da joj neće smetati.
Smijemo li biti u tuđoj spavaonici?
-Nema veze. Ne smeta. -U redu.
Stavi moje cipele van.
-Zaboga. -Što je?
Tko si ti, princeza?
Zar nisam?
Naravno da nisi.
Zaboravi.
Ne želiš mi ništa reći?
Jučer…
Počeo sam se pitati
jesu li tvoji osjećaji prema meni iskreni.
Kužim.
I…
JUČER POPODNE
Ali ako želiš biti posve jasna u vezi s onim što osjećaš prema meni,
izaberi Jin-seoka.
-Stvarno? -Da.
Iznenadio si me.
Nisam očekivala da će razgovor krenuti u ovom smjeru.
Osoba s kojim želim ići u Raj je
Park Min-kyu.
Tako sam se osjećao.
Tako da…
Kužim.
Pa…
Zašto plačeš?
Što je bilo?
Zašto plačeš?
Shvaćam da si zbunjen i ne znaš što osjećaš.
U redu.
Mogu to razumjeti. Ali…
Ljuti me što i dalje sumnjaš u moje osjećaje prema tebi.
Čak sam ti napisala pismo u kojem piše da si mi jedini.
-Uvijek je bila otvorena s njim. -Da.
-Logična je osoba. -Vrlo je izravna.
Da sam pobijedila u igri, izabrala bih te.
Dala sam ti to pismo.
Objasnila sam ti sve.
Zbilja sam mislila da sam kao otvorena knjiga.
Ali ti si me odjedanput počeo ignorirati
i to me jako rastužilo.
Zaista sam mislila da smo se sjajno proveli u Raju.
Zato sam se uzrujala.
Nemoj plakati. Zašto plačeš?
U redu je. Oprosti.
-Opet se raznježio. -Da.
Nemoj plakati.
Razumijem te.
Nisam znao da si jučer plakala u helikopteru.
Gledao sam drugamo jer sam se ljutio na tebe.
A onda sam primijetio da razgovarate.
Ali držala si glavu jako nisko,
kao da razgovaraš s njegovim prsima.
Nisam imao pojma što se zbiva.
Min-kyu je bio jako drag. Zabrinuo se zbog mog plakanja.
Nisam imao pojma što se zbiva.
Ali dok sam sjedio kraj tebe…
-U helikopteru… -Da?
Naginjao sam prema tebi.
Osjećao sam da želim biti kraj tebe.
Dobro.
-Znači, nastavlja se? -Naravno.
-Nije li ovo posljednja epizoda? -Nemoj se opustiti.
-Još nije gotovo. -Zaboga.
Grozan je.
-Najgori. -Totalno.
Rekla sam ti, kao Möbiusova petlja.
-Još nije gotovo. -Nikad i neće biti.
Svjestan sam toga što osjećam prema tebi.
Znam.
Ali jako sam se uzrujala kad si rekao da sumnjaš u moju iskrenost.
-Tako sam se osjećao. -Nitko ovdje nije iskreniji od mene.
Kunem se, nitko.
Osjećao sam…
Rekao sam da izbjegneš Min-kyua
jer sam mislio da mi neće reći ništa o vašem spoju,
ali bio je dovoljno obziran da mi kaže
da ste se zabavili kao brat i sestra.
To mi je uistinu
raspršilo sve sumnje.
Znam na čemu sam.
Tako da te razumijem.
Uglavnom, žao mi je.
Zaboravi. Izgleda da je naše druženje bilo posebno samo meni.
I meni je bilo posebno.
-Stvarno jest. -Ali više nije?
Hye-seon mi je rekla mnogo toga.
Dok sam plakala zbog tebe,
ti si se zabavljao u jacuzziju.
Što si još radio? Bio si na masaži?
Bili smo u jacuzziju, zatim na masaži, a onda smo se vratili.
Mi nismo radili ništa od toga.
-Želiš da odemo danas? -Danas? Da pobjegnemo?
Što kažeš na to da odemo zajedno odavde u Raj?
-Možemo na masažu. -Bože.
Stvarno je mustra.
Hye-seon i ja
sjajno smo se proveli.
Ali to nije bilo dovoljno da te zaboravim.
Stalno sam razmišljao o tebi
jer smo bili u apartmanu u kojem smo ti i ja bili noć prije.
Hye-seon i ja smo bili u tom apartmanu.
Vidjeli su se tragovi našeg boravka, tako da je bilo pomalo čudno.
-Razmišljao si o meni? -Jako često.
Sjetio sam se kako smo hodali ukrug.
Da, hodali smo.
Nemoj me toliko mrziti.
Ne mrzim te. Nikad te nisam mrzila. Samo sam bila tužna.
Ne znam koliko iskren trebam biti,
ali između vas dvije, ti si bliža mom idealnom tipu žene.
Mnogo si bliža.
I sretan sam što me osoba koja je najbliža mom idealnom tipu
uspjela natjerati da se predomislim.
Hvala ti na tome.
Zbilja.
Bit ću dobra prema tebi da se ne bi predomislio.
Recimo da postanemo par i odemo s otoka zajedno.
Dogodi li se to,
bi li smatrala da smo taj dan postali par ili…
Odlazimo odavde kao par.
Izravna sam, zar ne?
Slatka, ali izravna.
-Presretan je. -Totalno iskren izraz lica.
Gwan-hee uvijek živi u trenutku
i njegovi su osjećaji uvijek iskreni.
Prestani ga braniti.
-Stalno to radiš. -Mislim da…
-Prestani. -Dosta je.
-Trenutačno je zaljubljen u Min-ji. -Da.
Ali ja zbilja mislim…
Evo što mi smeta.
Užasna je kukavica.
Traži razloge kod drugih jer nije siguran u svoje osjećaje.
To mu je isprika za sve.
I to me strašno ljuti.
Riječ je o tome…
-Prebacuje krivnju. -Da.
S Min-ji mu to nije uspjelo.
-Morao se ispričati. -Ispričao se.
Nije tako loš.
Ispriča se kad je potrebno.
-Ispriča se. -Nije tako loš?
A i čini se da Min-ji zna kako se nositi s Gwan-heejem.
-Zna. -Da.
Neprestano ga ohrabruje i govori mu ono što želi čuti.
-Zato je Gwan-hee to rekao. -Točno.
Imam osjećaj da joj je najprije želio reći joj da ona nije njegov izbor.
Da.
Ali odjedanput…
-Sve se okrenulo. -Min-ji je bila preslatka.
Imaš pravo.
A njegovo se srce otopilo.
-Kad je čuo da je plakala. -To je bilo ključno.
-I maloprije je opet zaplakala. -Da.
Mislite da će se Gwan-hee na kraju odlučiti za Min-ji?
U ovom trenutku…
Znam da to pitanje nema smisla.
-Usporedimo ovo s utrkom. -Dobro.
Hye-seon je bila vodeća, ali ju je Min-ji prestigla.
-Tako je. -To se dogodilo.
-Razgovarajmo unutra, hladnije je. -Može.
Dok sam bio u Raju sa Si-eun i Min-ji,
razmišljao sam o tebi.
Razmišljao sam o tebi dok sam jeo ukusnu hranu,
pa čak i dok sam razgovarao s njima.
Bilo bi mnogo bolje da si ti bila sa mnom.
A da sam mogao birati, ostao bih u Paklu s tobom.
Ozbiljno.
Da je bilo tako, mogli smo više razgovarati.
Imamo vremena danas.
I u budućnosti.
-Da. -Zar ne?
Nadam se da je tako.
Baš šteta što je ovo zadnji dan.
Slažem se.
Shvatila sam da na njega mogu računati.
Uvijek se trudi održati svoje obećanje.
S vremenom sam to shvatila.
Koliko ih je unutra?
-Mnogo ih je? -Da, otprilike osmero.
Zašto ste svi ovdje?
Vas dvoje, razgovarajte.
-Gotovi ste? -Da.
Što je?
-Želiš li mi nešto reći? -Zaboga.
On je taj koji želi razgovarati.
U sridu.
-Dobro mu je rekao. -Super.
Želim razgovarati unutra, ali sve su spavaonice…
Idem unutra.
-Je li slobodno? -Ovdje ćemo.
Ne.
Razgovarajte ovdje.
Ovo je baš tužno.
O čemu si razgovarala s momcima?
Imala sam priliku biti matica.
Jesi li razgovarao s Min-ji?
Pa, jesam.
Ništa posebno.
Ništa neuobičajeno.
Što kaže Min-ji?
Navodno je plakala dok je jela i…
-Plakala je? -Da.
Plakala je dok je razgovarala s Min-kyuom.
-Zašto? -Rano su išli spavati, u 23 h.
Rekli su mi da su se družili kao brat i sestra.
Zašto je plakala? Nešto ju je sigurno uzrujalo.
Možda je nešto tijekom razgovora bilo okidač.
-Kako misliš da će ovo završiti? -Misliš na svoj konačni odabir?
-Još jedno pitanje. -Evo ga opet.
-Još jedno pitanje „što ako”? -Da.
-Opet. -Ako-hee.
Stvarno to često radi.
-Kako misliš da će ovo završiti? -Misliš na svoj konačni odabir?
Što se mene tiče,
a to sam ti već i rekla, ne namjeravam se predomisliti.
Jučerašnji je boravak u Raju ostavio značajan dojam na mene.
Bio mi je prilično važan.
Jučer mi je palo na pamet
da bi možda bilo bolje da izaberem tebe umjesto Won-ika za posljednji put u Raj.
Sjećaš se kako sam ti rekao da ne želim ići?
Tako da je bilo malo…
Činjenica da je ispalo ovako kako je ispalo čini me…
Uzrujan si?
Da, zato što si izabrala mene umjesto Won-ika.
Polako shvaćam da sam u mnogočemu pogriješila.
Spustila sam gard.
Na neki sam način bila…
Zato što sam znala da se neću predomisliti.
Ali onda…
Eto zašto.
Mislio sam da ću lako donijeti odluku.
Rekao sam ti da ću ti reći kada se to dogodi.
Nisam znao da neću znati do samog kraja.
Žao mi je što ti ne mogu reći ono što želiš čuti.
-Što? -Riječ je o tome da…
Min-ji nikad nije okolišala.
Čak mi je i danas otvoreno rekla što osjeća prema meni.
Nitko ovdje nije bio takav prema meni.
Ali i Hye-seon je bila otvorena.
-Bila je. -Da.
-Ovo će Hye-seon postati naporno. -Već jest.
Nitko ovdje nije bio takav prema meni.
I to je značajno utjecalo na mene.
Želio sam razmisliti i reći vam što sam odlučio,
ali nisam to mogao učiniti.
Kužiš?
Ne?
Je li Hye-seon zanijemila od šoka?
Mislim da razmišlja.
Onda trebaš izabrati Min-ji.
Mislila sam da ti više značim.
Dvaput smo bili u Raju skupa, a ti se još ne možeš odlučiti.
Čak smo razgovarali o mogućoj vezi nakon ovoga
tijekom jučerašnje večere i današnjeg doručka.
Ali ako i dalje razmišljaš o Min-ji, najbolje je da izabereš nju.
Ne želim biti s nekime tko ne zna što želi.
Ne kažem da sam zbunjen.
Nakon što sam čuo momke kako govore o tebi, mislio sam da je s nama gotovo.
-Tad mi je prišla Min-ji… -To sam ti već objasnila.
Čini mi se da si bliži tome da izabereš nju
jer si siguran u to da će ona izabrati tebe.
Ja tu više ništa ne mogu.
Neću više ni pokušavati.
-Da. -Sve što je rekla stoji.
-Ima pravo. -Pogodila je u sridu.
-Totalno. -Dobar osjećaj.
-Hye-seon zna reći kad je dosta. -Da.
-Došla je do ruba. -Što još želi od nje?
Upravo tako.
Ne kažem da me to ponukalo da se predomislim.
Ma daj.
Možda je na ovo Hye-seon mislila
kad je rekla da katkad zna biti patetičan.
O, ne.
Ne kažem da me to ponukalo da se predomislim.
Ali Min-ji mi je rekla da sam njezin jedini izbor.
Želim ti reći da mi je to malo zasmetalo.
Hvala ti na iskrenosti i na tome što si mi to rekao.
Cijenim to.
Ali želim ovo reći.
Ako je to dovoljno
da posumnjaš u svoju konačnu odluku,
mislim da bi ispravno bilo da izabereš nju.
Ne kažem da sam zbog toga promijenio svoju odluku.
Jako sam se trudio sročiti to,
pa te molim da se ne ljutiš.
-Dobro? -Dobro.
Tako se osjećam.
Ajme meni.
Nego,
činim li te nervoznim?
-Uvijek sam nervozan. -Da?
Da, takav sam.
Zaboga.
Oprosti.
U redu je.
Ha-jeong se jedanput naljutila na mene dok smo razgovarali,
kao i Min-ji danas. Možda je problem u meni.
Istinsko prosvjetljenje.
Zbog ovoga je teško mrziti Gwan-heeja.
Katkad zna biti sladak.
-Najveće blago ove emisije. -Da.
S obzirom na to da sam naljutio sve tri barem jedanput tijekom razgovora,
problem je u meni.
-Razmislio si o sebi. -Da.
Jednostavno sam takav tip.
Tako mislim.
Ovo je jako teško.
Da moram odlučiti večeras…
…izabrao bih Min-young
i otplivao iz Pakla. Eto koliko mi je teško.
Što mu je Min-young učinila?
-Ona nema veze s njim. -Da.
Nisam ni blizu konačne odluke.
Svaki put kad sam vodio ozbiljan razgovor s Hye-seon ili Min-ji,
ili su se naljutile na mene ili su plakale.
Shvatio sam da je problem u meni.
Možda sam to poricao, ali shvatio sam
da ih možda previše uspoređujem i odvagujem svoje mogućnosti izbora.
Točno tako.
-Naučio je lekciju. -Da.
Gwan-hee se promijenio.
Gwan-hee će nakon ove emisije postati mnogo bolja osoba.
Ozbiljno.
Čini mi se kao osoba
kojoj je teško reći nešto neugodno drugima.
Promijeni se čim razgovor postane neugodan.
Da.
-Čekaj. -Prepristojan je?
-Odbio je Ha-jeong na lijep način. -Točno tako.
Ako ćemo biti posve iskreni, važe između Hye-seon i Min-ji,
a sada pokušava saznati može li Hye-seon ponuditi više od Min-ji.
Mislim da je tako.
-Misliš? -Da.
Ali Hye-seon mu je otvoreno rekla da je gotova
i da više tu ništa ne može.
Rekla mu je da izabere drugu, zato se tako šokirao.
Tako mi se čini.
Ja mislim da je to rekao kako bi smirio situaciju,
a i nju.
Mislim da naginje k Min-ji.
Min-ji se jedina nije naljutila na njega.
Što se toga tiče, mogao bi se odlučiti za nju.
Hye-seon je bila hladna, što ga je vjerojatno iznenadilo.
Činilo se da se želi izvući iz škakljive situacije.
Hye-seon ili Min-ji? Nemam pojma.
Ovo nam je posljednja noć.
Posljednji smo put zajedno.
-Da. -Zar ne?
Ajme, predivno je.
Sjednite, ljudi.
Ja ću ovamo.
-Pit ću pivo. -Možemo početi odmah.
-Odmah? -Da.
Dobro.
-Pogledajte boju vatre. -Imamo i grickalice.
Vruće je.
Naravno, ako želiš.
Sjela je kraj njega.
Morala je, bez obzira na vrućinu.
Nema veze. Sjedni.
-„Nema veze.” -Sjedni.
-Želiš ovo ili ovo? -Ne znam što je to.
Daj mi ono ukusnije.
Ja ću plavo.
Ovo izgleda bolje.
Mislim da ovo izgleda bolje.
Ide ti uz odjeću.
-Ha-bine, koje želiš? -Ono.
Shvatila sam da je Min-ji upornija nego što sam mislila.
Nakanila je biti kraj njega što je duže moguće.
Na neki sam se način pomirila s time.
Neće se miješati.
Dobra odluka. Dala je sve od sebe.
Želim da se fotkamo.
Kad god poželiš fotkati nešto…
-Učini ovo i gledaj tri sekunde. -Dobro.
Slika će ti ostati u glavi.
-Stvarno? -Tako sam čuo.
Kad god vidim nešto lijepo, stavim prste tako i brojim do tri.
-Ne mogu ostati ovdje. -Ostane mi u glavi.
-Ostani. -Ne mogu.
-Može zdravica? -Dobra ideja.
U redu, ljudi.
-Vrijeme je. -Spremni?
Jesu li svi spremni?
Živjeli!
-Živjeli! -Živjeli!
-Naš posljednji dan. -Bilo je zabavno.
Svi ste bili sjajni.
Ne mogu vjerovati da je kraj. Ozbiljno. Ne mogu vjerovati.
-Ni ja. -Zar ne?
Otkrijmo svoju dob. Prvo mi.
-Super. -Otkrit ćemo dob?
-Sad ćemo čuti. -Nervozna sam.
-Zanima me koliko on ima godina. -Da.
-Ozbiljno. -Jedva čekam čuti.
Što ako je mlađi od mene?
-Si-eun ne zna? -Ne zna koliko on ima godina.
-Zaboravila sam da ne zna. -I ja.
-Šokirat će se. -Totalno će se šokirati.
-Ne znaš koliko ima godina? -Ne.
Nismo išli u Raj zajedno.
Ne mogu ja ovo.
Toliko si nervozna?
Preslatko.
Ja ću početi.
Imam 23 godine.
I mi smo bili šokirani.
Totalno se šokirala.
Imam 23 godine.
-Min-woo! -Vidiš? Rekao sam ti da je mlad.
-Stvarno? -Znala sam da je mlađi, ali…
-Min-woo! -Rođen si 2000. godine?
Da.
-Stvarno? -Min-woo, rođen si 2000. godine?
-Svi su ustali. -Kužim.
-Ovo je golem šok. -Ajme, ali stvarno…
On je zgodni mlađi muškarac.
Zašto misliš da je mlađi od mene?
-Možda smo iste dobi. -Da.
Jako sam se iznenadila kad sam čula koliko je star.
Ali sam ujedno shvatila da je vrlo zreo za svoje godine.
Nevjerojatno je kako smo dobro kliknuli iako nismo znali ništa
jedno o drugome.
Shvatila sam da to nije toliko važno
i da je bez tih podataka čak i bolje.
Jedva čekam čuti koliko Si-eun ima godina.
Kao prvo,
imam 26 godina.
Dvadeset šest.
Starija je od tebe.
-Stvarno? -Imaš stariju djevojku.
Tri je godine mlađi.
Mislila sam da je moje dobi.
Min-wooa čeka luda vožnja.
Nakon što sam razgovarao sa Si-eun i saznao koliko ima godina i čime se bavi,
razveselio sam se jer volim starije.
Gwan-hee.
-Mislim da je on najstariji. -Da.
Rođen sam
1988. godine.
-Stvarno? -Kao moj brat.
-Koliko ima godina? -35.
Izgledaš jako mlado.
U redu. Sad znamo tko je najstariji.
Nisu još svi rekli svoju dob.
Stariji si 12 godina od Min-wooa.
-Dvanaest? -Da.
-Dvanaest godina? -Da.
-Nevjerojatno. -Stvarno?
A moj posao…
-Košarkaš sam. -Nije čudo.
-Profesionalno se bavim košarkom. -Kužim.
-Kul. -Sportaš sam.
Mislim da biste mi se sad trebali obraćati s „vi”.
-Da, gospodine. -Može.
-Formalno. -Da, gospodine.
U redu, gospodine.
Jeste li ga čuli?
Min-kyu, nemoj sjediti prekriženih nogu.
U redu. Ispričavam se.
Već je počeo s time?
U redu.
Imam pitanje za Gwan-heeja.
Danas cijeli dan razmišljaš.
Jesi li donio odluku ili još razmišljaš?
Nisam je donio.
Još nisam odlučio.
-Totalno razumljivo. -Mi…
-Razumijemo ga. -Da.
Iskren je.
Iznenadila bih se da je rekao da je odlučio.
-Da. -Istina.
To ne bi bio Gwan-hee kojeg ja znam.
Samo je iskren.
Nisam je donio.
Još nisam odlučio.
Zašto nisi odlučio?
Dobro pitanje.
Pa…
Nemam komentara.
-Nijedna nije zadovoljna odgovorom. -Naravno.
Ovo je sad problem.
Imam pitanje za Hye-seon.
Da se možeš vratiti u određeni trenutak, u koji bi se trenutak vratila?
Opet je pita za Won-ika?
Želi da ona kaže da je to taj trenutak?
-Kad je izabrala Won-ika? -Da?
Želi čuti jasan odgovor.
-Nema šanse. -Nadam se da nije to.
Nadam se da nije to.
Prvi dan.
Prvi dan?
-Što to znači? -Može značiti mnogo toga.
Može se shvatiti na razne načine.
-Želi početi iznova? -Okrenuti novu stranicu.
-Taj je dan bila s njim u Raju. -Da.
Možda žali što je otišla s njim.
-A možda joj je bilo super. -Možda se prisjeća.
-Može se shvatiti na razne načine. -Istina.
-Mnogo je tumačenja. -Da.
Prvi dan.
Prvi dan?
Mislim da je očekivao da ću reći da bih se vratila u dan
kada sam otišla u Raj s Won-ikom,
ali nisam mu željela pružiti to zadovoljstvo.
Zato sam rekla „prvi dan”.
-Znala je. -Hye-seon je znala.
-Čita ga kao otvorenu knjigu. -Da.
Vrlo je oštroumna.
Na Gwan-heeja utječu ovakve stvari.
-Da. -Zanima me kako se osjeća.
I mene.
-Ne izgleda baš sretno. -Ne izgleda.
Ja sam na redu?
Min-ji.
-Pridružila si nam se poslije. -Da.
Razgovarala si s mnogima.
Jesam.
Jesi li donijela konačnu odluku?
Odluku?
Jesam li odlučila?
Da, jesam.
Nadam se da je moja odluka ispravna.
Pitanje za Hye-seon.
Mnogo se toga dogodilo otkako smo ovdje.
U kojem si trenutku osjetila najveće uzbuđenje?
Zbog muškarca?
Da, zbog muškarca.
Nisam ga doživjela.
Nije doživjela takav trenutak.
Ne želi mu reći ono što želi čuti.
Ne.
-Hye-seon je uzrujana. -Da.
-Mislim da je iscrpljena. -Da.
Više mu ne želi hraniti ego, posebice ne posljednje večeri.
Sigurno je čudno.
Stvarno?
Nisi ništa osjetila?
Ne.
Ako tako kažeš.
Bravo, ljudi.
Nadam se…
Najmlađi je među nama.
Preslatko.
„Preslatko.”
Samo sam želio reći da se nadam da ćemo se što češće viđati
nakon što odemo odavde.
Učinio sam mnogo pogrešaka, hvala vam što ste se brinuli za mene.
-Presladak je. -Nisi ništa pogriješio.
Prije šest godina počeo sam se baviti slastičarskim poslom.
Ovo mi je prvi odmor otada.
Hvala vam što ste mi učinili ovaj odmor tako posebnim.
Nikada neću zaboraviti ovo.
Hvala vam.
-Nemoj plakati. -Dobro.
-Pa… -Nemoj.
Rano je za plakanje. Imamo još sutra.
Ja sam zahvalna na svemu.
Nevjerojatno je što ste svi tako dragi.
Jako sam sretna što sam vas upoznala.
Sjajno sam se provela.
Zahvalna sam na svakom trenutku koji sam provela s vama.
Zaboga.
Plačeš?
Gwan-hee.
-Plače? -Stvarno?
-Što? Stvarno? -Nevjerojatno.
-Obožavam Gwan-heeja. -Ne mogu ga skužiti.
-Zato ga ljudi vole. -Istina.
-Drag je. -Stvarno jest.
-Gwan-hee. -O, ne.
-Gwan-hee. -Kužim zašto plače.
Što je bilo?
-Opet će se predomisliti. -Te suze…
Te ih suze možda opet spoje.
-Da, moguće. -Zar ne?
Što je bilo?
Hej, dušo.
Dušo, ne plači.
Osjećajan si?
Što je bilo? Zašto plačeš?
Moj Bože.
Pa…
Tijekom svoje karijere profesionalnog sportaša
treninzi su mi uvijek jako teško padali.
Sljedeći tjedan opet počinjem trenirati.
Zauvijek ću čuvati ove uspomene i prisjećati ih se
dok budem naporno trenirao.
Kad u zimu počne nova sezona,
dođite me gledati.
Plače jer ne želi trenirati?
-Možda je previše naporno. -Da.
-Mora opet trenirati. -A ovdje mu je bilo super.
Užasava se treninga.
Gwan-hee je ovdje doživio mnogo uspona i padova.
Da, sumnjam da je plakao zbog treninga.
Da.
Super si, Gwan-hee.
Super si.
Čini se da je stvarno dobra osoba.
Ono,
ne tražimo od natjecatelja da izaberu bračnog partnera.
Ali on je to shvatio ozbiljno.
-Iskren je. -I čista srca.
Znali smo da će se to dogoditi, ali rekao je da još nije odlučio.
Kako je to utjecalo na Hye-seon i Min-ji?
Ja bih se naljutila.
„Još nisi donio odluku?”
-Tako bih se ja osjećala. -Da.
-Hye-seon je iscrpljena. -Da.
Razumijem i zašto. Više ne želi ugađati Gwan-heeju.
Da je rekla da je osjetila uzbuđenje, usrećila bi Gwan-heeja.
Ali ona ne želi da to bude razlog zašto ju je izabrao.
Mislim da poznaje Gwan-heeja bolje od bilo koga ondje.
Predobro ga poznaje i više mu ne želi ugađati.
-Učinila je više nego dovoljno. -Da.
„Moram li ići tako daleko da bih bila s nekim kao on?”
-Možda tako misli. -Umorna je.
-Iscrpljena je. -Da.
Stigla si.
Zašto si plakao?
-Što? -Zašto si se rasplakao?
Zašto si plakao?
Znam, baš neugodno.
Ovo će mi uništiti imidž.
Kad si ti zaplakala, svi su počeli plakati.
Nisu baš svi plakali.
Uglavnom, što je bilo? Još nisi donio odluku?
-Jesam. -I?
Osjećao si se loše jer je Min-ji sjedila kraj tebe?
Osjećam se loše zbog obje.
Nisam želio svima reći što sam odlučio.
Nije mi bilo lako
donijeti konačnu odluku.
Zato…
Nisam je želio otkriti svima.
Još ti nešto želim reći.
Od svih koje sam upoznao ovdje,
ti si najtoplija.
Također sam primijetio da si vrlo obzirna.
Mnogo sam toga naučio od tebe.
Samo sam ti želio reći
da si mnogo bolja osoba nego što to možda misliš.
Tako da…
Želio sam ti to reći prije negoli odemo odavde.
Hvala.
Žao mi je zbog svega što sam priuštio Min-ji,
ali još mi je više žao zbog svega što sam priuštio tebi.
Proveli smo više vremena zajedno.
Mislim da…
Osjećam se užasno kad te povrijedim.
Ljudi možda pomisle da sam vagao između vas dvije.
Ako i ti smatraš isto, ne mogu ti ništa prigovoriti.
Da.
To je to.
Je li to zato što sam se naljutila?
Možda malo.
Ono što sam osjetio u tvom društvu i trenuci koje smo podijelili
bili su mnogo posebniji nego bilo što
što sam radio s drugima.
Nisam mislila da će zaplakati.
Mislim da je donio konačnu odluku.
-Zvučalo mi je kao oproštaj. -Da.
Želite reći da je ovo njegov način da kaže kako je neće izabrati?
-Da. -To je smisao ovog razgovora?
„Žao mi je što neću izabrati tebe.
Ali divna si osoba.”
Iskreno vjerujem da Gwan-hee dosad nije znao…
-Nije znao što će odlučiti. -Da.
Zato se smatra krivim.
-Imaš pravo. -I shvaća što je krivo učinio.
-Mislim da će izabrati Min-ji. -Zasad je to Min-ji.
-Ne znamo što će se dogoditi sutra. -Mislim…
-Mislim da će izabrati Hye-seon. -Što?
-Stvarno? -Da.
-Stvarno? -Tako mislim.
Teško je reći zašto.
-Ali i ja to mislim. -Stvarno?
-Razmislite. -Dobro.
Osjećao bi krivnju da je ne namjerava izabrati.
-Da. -Ali ne bi tako plakao.
I dalje je vezan za nju.
Vezan je za nju?
-Gaji osjećaje prema njoj. -Jako mu se sviđa.
Zato mislim da će je izabrati.
Ovako sam ja shvatio ovo maloprije.
-Sviđale su mu se dvije žene. -Da.
-Ali je odlučio okončati odnos s jednom. -Točno.
Mislim da je okončao odnos s Hye-seon da bi se posvetio Min-ji.
Ali mislim da ga ipak Hye-seon više privlači.
Kad je počela plakati, i on se rasplakao.
Mislim da tu postoji veza.
-Suzna veza. -Točno.
Ljudi ne plaču tako lako.
-Moraju biti dirnuti. -Istina.
Imali su vezu.
-Ne znam. -Drukčije razmišljamo.
-Razlika nikad nije bila ovolika. -Baš me zanima što će se dogoditi.
Prvi je put ovako.
POSLJEDNJI DAN
-Posljednji dan. -Da.
-Opet smo na početku. -Posljednji dan.
Danas je taj dan.
Moj Bože.
Želim otići odavde, ali čudno se osjećam.
Da. Ovo će mjesto na nas ostaviti
trajan biljeg. Zar ne?
Oblikovat će nas.
Otišao je u šetnju.
-To znači da još nije odlučio. -Razmišlja.
Da je odlučio,
ne bi se šetao. Bio bi smiren.
-Imaš pravo. -Još nije odlučio.
Posljednji je dan.
Da.
-Zanima me Gwan-hee. -Da.
Koga će izabrati?
Jako me zanima.
Jako sam nervozna.
I ja jedva čekam saznati.
Jako je nepredvidljivo.
YU SI-EUN
SON WON-IK
Ovo je vaš posljednji dan u Paklu za samce, raju za parove.
KIM GYU-RI
PARK MIN-KYU
Sada ćete donijeti konačnu odluku.
AN MIN-YOUNG
LEE JIN-SEOK
CHO MIN-JI
LEE GWAN-HEE
CHOI HYE-SEON
YUN HA-JEONG
YUN HA-BIN
Jesi li nervozan?
Malo.
Lee Jin-seok.
Kreni prema Vratima Pakla.
Užasno sam nervozna.
Dame, ako je Lee Jin-seok vaš konačan izbor,
stanite ispred njega.
-Znači, tako. -Kužim.
Min-young će otići, zar ne?
-Ide. -Moj Bože.
Da, ide.
-Zbogom. -Vidimo se.
-Vratit ću se. -Bok.
-Vidimo se. -Mislim da se nećeš vratiti.
-Neću? -Otići ćeš.
Jin-seok će biti oduševljen.
Nervozna sam.
Jin-seok.
Hvala što si bio tako divan prema meni.
Ovo bi mjesto bilo pravi pakao da nije bilo tebe.
Ispeci mi kruh kad odemo odavde.
Min-young.
Hvala ti.
Kraj.
Zaboga.
Lee Jin-seok, vrijeme je da doneseš konačnu odluku.
Osoba s kojom želim otići iz Pakla je…
An Min-young.
-Moj Bože. -Presretan sam zbog njih.
-Sladak su par. -Jesu.
An Min-young.
Preslatko!
Znali smo da će se to dogoditi.
Da.
Bolje ti je da me slušaš.
-I ti mene. -Hoću.
-Ne budi zločest prema meni. -Neću.
Izgledaju kao upravo vjenčani.
Da.
Naučila je da ne treba glumiti nedodirljivu.
-Istina. -Tako je.
Totalno.
-Vrlo važno. -Za nju sad postoji samo on.
Jako slatka promjena.
-Da. -Njezina promjena je bila slatka.
Kim Gyu-ri.
Kreni prema Vratima Pakla.
-Gyu-ri je na redu. -Ne znam kako će to završiti.
Gospodo, ako je Kim Gyu-ri vaš konačan izbor,
stanite ispred nje.
Vidimo se.
Ona mu je jedini izbor.
-Min-kyu je super. -Da.
Bok, Gyu-ri.
Dvaput smo bili zajedno u Raju
i bilo mi je zabavno s tobom.
Bilo mi je zabavno s tobom i u Paklu.
Prvi put nakon mnogo vremena osjetio sam leptiriće.
Hvala ti.
-Hvala i tebi. -U redu.
Nadam se da ćemo se dobro slagati.
U redu.
-Imam dobar osjećaj. -Ajme…
Što je? Ne slažeš se?
Željela bi da se slažu.
Da, to je rekla.
-Ali možda kao prijatelji. -Što?
Dva su tumačenja.
-Kao prijatelji ili kao par. -Da.
Kim Gyu-ri, vrijeme je da doneseš konačnu odluku.
Osoba s kojom želim otići iz Pakla je…
Park Min-kyu.
Eto ga.
-Laknulo mi je. -Drago mi je.
Park Min-kyu.
Častim te pitom od borovnice.
Koliko komada?
Koliko želiš.
Dok ti ne pozli.
Nijedanput se nije predomislio.
-Sve mu se posložilo. -Da.
Yu Si-eun.
Kreni prema Vratima Pakla.
Sretno.
Gospodo, ako je Yu Si-eun vaš konačan odabir,
stanite ispred nje.
Da.
-Zna što će se dogoditi. -Zna.
Si-eun,
tijekom čestih razgovora s tobom
otkrio sam nove strane tvoje osobnosti, kao i tvoje brojne vrline.
I to mi je probudilo leptiriće u trbuhu.
Hvala ti na osjećajima koje si pobudila u meni.
Hvala ti na svemu u Raju…
Hoću reći, u Paklu.
Njemu je ovo bio Raj.
Ovo mu je bio Raj.
Nikako se nismo mogli uskladiti
i naš je put bio pun prepreka.
Ali jako mi je drago što smo s vremenom uspjeli razgovarati.
Bila sam jako sretna.
Nikad to neću zaboraviti.
Hvala ti.
Bilo mi je lijepo razgovarati s tobom.
Uživao sam.
Bila si sjajna.
Kad smo došli u Pakao,
ti i ja smo provodili većinu vremena zajedno i mnogo smo razgovarali.
Mnogo sam naučila od tebe.
Stvorili smo divne uspomene.
Bio si super. Hvala ti.
Yun Si-eun, vrijeme je da doneseš konačnu odluku.
Osoba s kojom želim otići iz Pakla je…
Choi Min-woo.
-Dobro. -Izabrala je.
-Moj Bože. -Dobar su par.
Šteta zbog Won-ika.
Choi Min-woo.
Idemo.
Bila si super.
-I ti. -Hvala.
-Baš smo se dotjerali. -Zar ne?
-Kako izgledam? -Kao princeza.
-Stvarno? -Da.
A ti kao princ.
-Stvarno? -Da.
Princ je došao po princezu?
-Naravno. -Kamo idemo?
Jesu li oni prvi par koji nije bio u Raju?
-Ajme. -Imaš pravo.
Završili su kao par, a samo su se družili u Paklu.
-Nisam znao da je to moguće. -Da.
Želim joj reći da mi se svidjela mnogo više nego što sam očekivao.
Dobro si?
Jako mi je žao.
Lee Gwan-hee.
Kreni prema Vratima Pakla.
-Ajme. -Ovo će biti opako.
Trenutak koji smo svi čekali.
Dame, ako je Lee Gwan-hee vaš konačan izbor,
stanite ispred njega.
Kladim se da je znao.
Evo je.
Ajme meni.
Ha-jeong.
To znači da Ha-bin neće uspjeti otići.
Morat će ostati s Won-ikom.
-Lijepo je vidjeti te. -Također.
-Što? -Ne ustaje.
Stvarno?
Sve će se okrenuti naglavce.
-Što? -Ako Hye-seon ne ode.
-Evo je. -Naravno.
Znao sam.
Najbolja odluka koju sam donijela u Paklu
bila je da ti priđem i učinim prvi korak.
Probudio si mi leptiriće u trbuhu.
Nikad neću zaboraviti kako sam se osjećala kad smo se upoznali.
Vjerujem u osjećaje koje smo imali jedno prema drugome.
S tobom sam najviše razgovarala
i dijelila osjećaje od samog početka.
Odmah sam vidjela da si draga i topla osoba.
Hvala ti što si mi rekao da sam dobra osoba.
Pa… Min-ji, sviđa mi se boja tvoje haljine.
Zaboga.
-Znam. -Vidiš…
Jako si blizu mom idealnom tipu žene.
Žao mi je što nisam bio bolji prema tebi.
To sam ti jučer želio reći.
Znao sam te usrećiti, ali znao sam te i rastužiti.
Znam da je to bila emocionalna klackalica
i ispričavam ti se zbog toga.
Bio sam zaljubljen u tebe, Ha-jeong.
Nadam se da ćemo pojesti nešto
kad odemo odavde.
Hye-seon, nemoj se spotaknuti i pasti dok nisam kraj tebe
i nemoj jesti sama.
I nemoj plakati sama.
Znam da ćeš se snaći i bez mene.
-Izabrat će Min-ji. -Min-ji.
Ja mislim da će izabrati Hye-seon.
Lee Gwan-hee, vrijeme je da doneseš konačnu odluku.
Koga će izabrati?
Rekao bih…
Nemam pojma.
Ili Hye-seon…
-Zbunjuje me. -Da.
Izabrat će Min-ji.
Osoba s kojom želim otići iz Pakla je…
Ha-jeong?
-Nitko ne zna. -Ha-jeong?
Choi Hye-seon.
-Rekla sam vam! -Vidite?
Stvarno?
Vidite?
Osjetila sam nešto.
Nije plakao jer mu je bilo žao.
-Naravno. -One suze?
Osjetila sam to.
Što sam vam rekla?
Jin-kyung.
-Znala sam. -Imale smo pravo.
Bili ste prostodušni.
-Točno. -Nevjerojatno.
-Morate još mnogo učiti. -Prevario nas je.
Ozbiljno.
Gwan-hee! Ne možeš tako!
Iscrpljivao nas je do samog kraja.
-Totalno. -Nevjerojatan je.
Fantastičan je.
Choi Hye-seon.
Ne mogu vjerovati.
Danas me čvrsto držiš za ruku.
Zašto ne bih?
Lud si.
Bio si super.
Razgovore koje smo vodili jučer i u Raju
možeš voditi samo s osobom s kojom si se istinski povezao.
Zato je nisam mogao zaboraviti
i stalno sam razmišljao o njoj.
Da sam izabrao Min-ji, stalno bih razmišljao o Hye-seon.
Ali da je suprotno,
mislim da ne bih toliko razmišljao o Min-ji.
Zato sam bez oklijevanja izabrao Hye-seon.
Kužim.
Ali kako?
Koji šok. Nisam to očekivala.
-Što? -Nisam to očekivala.
-Što? -Da će se ovo dogoditi.
-Nisi to očekivala? -Ne.
Ja sam znala da me neće izabrati.
Ajme, ovo je suludo.
Bok.
Moj konačan izbor je…
Yun Ha-jeong.
YUN HA-JEONG
Pobudila je mnoštvo različitih emocija u meni.
Trebao sam biti bolji prema njoj.
Jako se kajem i žao mi je što nisam učinio više.
Uz nju sam mnogo naučio i želio bih joj zahvaliti na tome.
Svaka moja odluka ovdje bila je iskrena,
a ne donesena iz hira.
Ništa ne bih promijenila da se mogu vratiti u prošlost.
Uspjela sam izraziti svoje osjećaje
i to je ono što mi je važno.
Uvijek sam bila iskrena, tako da ni za čim ne žalim.
-U redu. -Dobro.
Pakao za samce, raj za parove bio je sadržajniji nego ikad dosad.
Na kraju smo dobili četiri para.
Čestitke svima.
Čestitke.
Bili smo napeti sve do samoga kraja.
Što mislite o ovoj sezoni?
S obzirom na to da sam sudjelovao u drugoj sezoni,
trudio sam se staviti u njihovu kožu i razmišljati iz njihove perspektive.
Znam da je neke situacije bilo teško shvatiti,
ali u neku sam se ruku mogao postovijetiti s njima.
Kad si ondje, to je mjesto tvoj svijet.
Toliko se uživiš u sve to.
Postaneš kao trkaći konj, zar ne?
Da.
Imaš samo jedan cilj.
-Jedan cilj? -Tako je.
Konačni izbor.
Hvala natjecateljima što su dali sve od sebe.
-Totalno. -Da.
-Svi su bili sjajni. -Ja bih ondje svaki dan plakala.
-Svaku noć. -Da.
Prijevod titlova: Ivan Fremec