SINGLE'S INFERNO
Der går han.
Hvem vil han snakke med først?
Han er her.
Det er Gwan-hee.
Venter dere noen? Det er meg.
Hun vet hva Min-ji trodde.
-Nei. -Så skummel.
-Hun var så direkte. -Nemlig.
Venter dere noen? Det er meg.
Beklager, visste det.
-Jaså? -Jeg ventet deg.
-Er det ingen utenfor? -Nei.
Hun sa: "Beklager."
-Det var løgn. -Et fint comeback.
Stillingen er én-én.
-Jeg tror alle er forsiktige. -Ja.
Vår siste date, og vi må utnytte den.
Du kan ha én date med én person om gangen,
så jeg tror alle venter i stedet.
Ingen skjuler følelsene sine lenger.
Alt er åpent.
Hvorfor går ikke jentene ut?
I mitt tilfelle
deler Min-ji og Hye-seon rom.
Begge vil se på meg hvis jeg banker på.
Det kommer til å bli intenst.
Jeg kan ikke be noen komme ut.
I dag skal jeg ikke kontakte noen.
Ikke jeg heller.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal komme ut av denne knipen.
Det var her vi kranglet.
Ja, det var voldsomt.
Hva?
På tide å ta det endelige…
Får jeg deg til å smile?
På tide å ta det endelige valget.
Vet at du hørte meg.
-Men seriøst. -Du har rett.
Har du bestemt deg?
-Bestemt meg? -Ja.
-Ja, det har jeg. -Skjønner.
-Jeg sier ikke hva. -Greit, ikke gjør det.
Men det er opplagt.
Kan du være sikker?
Kan du slutte?
Jeg er sliten og lei av dette.
Hva mener du?
-Jeg vil at vi skal gå overens. -Ok.
-Ok? -Ok.
Ikke få meg til å gråte.
-Når fikk jeg deg til å gråte? -Du erter alltid.
Hvorfor holder du hånden min?
Vi tok tak samtidig.
Greit. Jeg skal ikke.
Det er bittersøtt.
-Nå? -Det er det jeg føler.
Hva?
-Takk. -For hva?
Mange ting.
Du bør ikke gråte.
Ikke gjør det til din greie.
Ikke min greie.
Ikke gjør det til din greie. Ikke.
-Han tok henne. -Utrolig han sa det.
-Kom igjen. -"Din greie."
Nå som det gikk bra.
-Fordi han føler seg brydd. -Ja.
-Ikke. -Jeg sier bare takk.
Jeg takker deg også.
Men bare litt.
Så mye.
Jøss, du gir deg ikke.
Jeg takker deg bare litt.
Det var nok ikke lett, men takk for at du holdt ut med meg.
-Jeg likte det takket være deg. -Ja.
Jeg mener det.
Det samme med deg.
Hva er det nå?
Hvorfor gråter du? Kom hit.
Det ødelegger sminken din.
Så patetisk.
-Ikke si det. -Greit.
Hva er galt?
-Hvorfor gråter du? -Jeg vet ikke.
Slutt. Ikke gråt.
Kom hit, sitt stille.
Det var moro på grunn av deg.
Samme her.
-Var det gøy å krangle med meg? -Ja.
Ikke gråt. Jeg blir lei meg.
Ok?
Ok.
Dette er ikke farvel, selv om vi kanskje ikke blir et par.
-Han tuller bare. -Jeg er enig.
Men han må ta henne på alvor.
Jeg ville være snill og si hvor takknemlig jeg er,
og hvor mye jeg satte pris på ditt selskap.
Det fikk meg til å gråte.
Ja.
Men at du sier det, får meg til å føle… Kan ikke tro at du sa det.
Seriøst.
Det er ikke over før det er over. Slik er det.
Jøss.
Ikke vær en flørt.
Gi meg hånden din.
-Ikke vær en flørt. -Greit.
-Ok? -Ok.
Det var moro, takket være deg.
Takk.
-De sirklet tilbake. -Ja.
-Ja, de sirklet tilbake. -Virkelig.
-Hva er det? -Ingenting.
Hvem ser Ha-jeong på nå?
-Vi kjenner det blikket. -Hvem er det?
Er det Gwan-hee? Ja.
-Kanskje det er håp. -Kanskje.
En stund siden det blikket.
Ha-jeong, har du noen siste ord du vil si til meg?
Sirkle tilbake til meg.
-Sirkle tilbake til Ha-jeong. -"Sirkle tilbake til Ha-jeong."
-Ha-jeong er viet til ham. -Ja.
Sirkle tilbake til meg.
-Til slutt? -Ja.
Du husker "sirkle tilbake til Ha-jeong".
Noen siste ord til meg?
Til deg?
-Ja, tre ord. -Hva?
Hva er det?
Jeg elsket deg.
Han sa "elsket".
Jeg elsket deg.
Seriøst? Elsket du meg?
-Seriøst? -Tja…
Når det gjelder de korte øyeblikkene som gjør deg forelsket,
hadde du størst innvirkning på meg, og jeg likte deg mest.
Vi møttes først utenfor hotellobbyen.
-Ja. -Jeg husker hva jeg følte
mens jeg ventet på deg i bilen.
-Du ga det sterkeste inntrykket. -Ja.
Hvor skal vi?
Vi skal vel til Inferno.
Jeg husker også helikopterturen med deg.
-Gi meg noen. -Det er medisin.
Reseptbelagt medisin.
Samme her.
Jeg fortalte folk at du var den eneste personen
jeg fikk følelser for.
Men de følelsene er ikke så sterke som de var før, så…
For deg, men ikke for meg.
Uansett, vi snakket egentlig ikke etter det som skjedde,
og ting ble vanskelig for oss.
-Ja. -Men hvis jeg måtte beskrive det,
ville jeg nok sagt det.
Takk.
Trodde jeg var den eneste som følte det,
så det er fint å vite at du følte det samme.
Bra nok for meg, samme hvem du velger.
Hva med dere? Hvorfor har dere blitt så vennlige?
Da Gwan-hee fortalte meg alt det,
husket jeg alle de øyeblikkene vi hadde delt.
Han lot meg sove på skulderen hans da jeg ble trøtt,
og det var så gøy å snakke om ting.
Jeg tenker på den morsomme tiden vi har tilbragt sammen.
Vil du ha?
Jeg tror
jeg liker deg mest.
-Jøss, hun gråter. -Nei.
Nei. Gråter hun?
Jøss.
Det er bittersøtt.
Det er slik det føles.
Jeg er takknemlig for at han følte det samme.
Det er over nå.
-Gwan-hee var tydelig med Ha-jeong. -Ja.
-Det ser ut som Ha-jeong forstår. -Ja.
-Hun har blitt bløthjertet på en uke. -Virkelig.
-Frekkheten er borte. -Ja, hun tok en full detox.
-Mer i dag enn noensinne. -Ja.
-Ingen har gått? -Herregud.
-Ingen gir opp. -De holder seg inne.
Men hvorfor?
De vet at den siste som snakker gjør størst inntrykk.
-Så begge vil snakke til slutt? -Ja.
Det blir voldsomt.
Det er ikke mer å si.
For meg.
Du har vel rett.
Når la du deg i går?
I går?
Vi la oss klokken 00.30.
-Klokken 00.30? -Ja.
Vi sov klokken 23.00.
Fordi… Du vet at jeg dro til Paradis dagen før.
Stedet var stort, så vi gikk rundt i rommet.
-Rommet? -Det var ikke noe annet.
Vi kunne ikke trene.
Vi gikk bare rundt.
Vi sovnet ganske sent den natten…
-Det er søtt. -…fordi vi gikk.
Won-ik liker tydeligvis å spasere.
-Won-ik? -Ja.
-Snakker hun varmt om ham? -Herregud.
Won-ik liker tydeligvis å spasere.
-Won-ik? -Ja.
Skal jeg plutselig velge Won-ik?
-"Skal vi gå en tur?" -Men han er ikke så ille.
-Har du snakket med ham? -Nei, ikke én gang.
-Du burde prøve. -Jeg tviler på at jeg vil angre.
-Jeg vil velge riktig. -Han er annerledes når dere snakker.
Jaså? Men da må jeg gå til rommet hans.
-Won-ik? Seriøst? -Ja.
Son Won-ik, ikke sant?
-Nei, jeg vil ikke være i solen. -Akkurat.
Forresten, jeg har aldri
fortalt noen hvem jeg faktisk har følelser for.
Men alle tror visst at jeg har en greie for Won-ik.
Jeg har sagt fine ting om ham, men jeg tror ikke jeg har gjort noe
-for å få folk til å tro det. -Nei.
Jeg tror ikke noen her
kan si sikkert hvem de virkelig liker.
Bortsett fra meg.
Jeg var ganske tydelig.
-Men… -Han vil nok snakke med deg.
-Han vil nok snakke med begge to. -Ja.
Ingen gjør noe.
Det er ikke så dumt om de tre snakker sammen.
Snakket du med Min-ji?
Nei.
-Ingen av oss har tatt initiativ. -Seriøst?
Venter dere?
Hvem kommer ut først?
Vil du ikke snakke med Hye-seon?
Trenger du hjelp?
-Gjør du det? -Litt.
Hjelp meg når vi kommer dit.
Der borte?
Jøss, hvorfor kommer de ikke ut?
Men hva skal vi snakke om?
-Med Hye-seon? -Ja.
Skal be Hye-seon om en prat.
Er Gwan-hee den eneste du vil snakke med?
Ikke nødvendigvis, siden vi var sammen i hele går.
-Jaså? -Jeg har ikke mye å si til ham.
Kom inn.
-Hva gjør dere? -Vi snakker.
-Er dere samlet ute? -Nei, det er ingen.
Er det ingen?
-Det er bare én person. -Bare én.
-Bare Gwan-hee. -Ja.
-Kjeder du deg? -Litt.
-Dere kan snakke. -Kom hit.
Dere kan snakke her. Jeg skulle uansett gå.
-Snakker du med henne? -Min-woo, kom inn.
Nye solbriller.
Ja.
Min-woo, skal vi snakke ute så vi vet hva alle driver med?
-Skal vi… -Her er ok.
Er det ok her?
Dette er sengen hennes. Sitt der.
Kan jeg sitte her?
Det er nok greit.
Dette er noen andres rom. Er det greit?
-Det er greit. Samme det. -Ja.
Sett skoene mine utenfor.
-Jøss. -Hva?
Er du en prinsesse?
Er jeg ikke det?
Selvsagt ikke.
Glem det.
Har du ikke noe å si?
I går
begynte jeg å lure
på om følelsene dine for meg var ekte.
Jeg skjønner.
Og…
I GÅR ETTERMIDDAG
Men hvis du ikke vil gi meg blandede signaler,
foreslår jeg du drar med Jin-seok.
-Jaså? -Ja.
Overraskende.
Jeg så ikke for meg at samtalen ville bli sånn.
Den jeg vil dra til Paradis med er…
Park Min-kyu.
Det var det jeg følte.
Så…
Jeg skjønner.
Tja…
Hvorfor gråter du?
Hva er galt?
Hvorfor gråter du?
Det er greit at du blir forvirret.
Ok.
Det kan jeg forstå. Men jeg…
Jeg er lei meg for at du tviler på følelsene mine for deg.
Jeg skrev tilmed at det ikke er noen andre.
-Hun var alltid tydelig. -Sant.
-Hun er veldig logisk. -Hun var alltid direkte.
Jeg hadde valgt deg om jeg hadde vunnet,
og jeg ga deg det brevet.
Jeg forklarte meg.
Jeg trodde jeg var en åpen bok.
Men du begynte å ignorere meg,
og det gjorde meg trist.
Jeg syntes vi hadde det moro i Paradis.
Derfor var jeg trist.
Ikke gråt. Hvorfor gråter du?
Greit. Beklager.
-Han har blitt bløthjertet igjen. -Ja.
Ikke gråt.
Jeg skjønner deg.
Jeg visste ikke at du gråt i helikopteret i går.
Jeg så bort fordi jeg var sint på deg.
Så la jeg merke til at dere to snakket.
Men du snakket til ham med hodet ned,
så det så ut som du snakket til brystet hans.
Jeg ante ikke hva som foregikk.
Min-kyu var så snill. Han ble bekymret fordi jeg gråt.
Jeg ante ikke hva som foregikk.
Men da jeg satt ved siden av deg
-i helikopteret… -Ja?
…fant jeg ut at jeg helte mot deg.
Jeg følte at jeg ville være sammen med deg.
Ok.
-Så det pågår fortsatt? -Så klart.
-Er det ikke siste episode? -Aldri senk skuldrene.
-Ikke over før det er over. -Jøss.
Han er så slem.
-Han er verst. -Seriøst.
Det er jo som et Möbius-bånd.
-Det er ikke over ennå. -Det tar aldri slutt.
Men jeg er klar over hva jeg føler for deg.
Ja.
Men jeg var opprørt tidligere da du tvilte på min oppriktighet.
-Det var det jeg følte. -Ingen er like oppriktige som meg.
Jeg sverger, ingen.
Jeg følte bare…
Du skulle ikke velge Min-kyu
fordi jeg trodde han ikke ville dele noe,
men han var omtenksom nok til å si
at dere hadde det moro som søsken.
Da jeg hørte det,
renset det luften for meg.
Nå er det greit.
Jeg skjønner hva du mener.
Uansett, beklager.
Glem det. Det er visst bare jeg som synes at tiden vår sammen var spesiell.
Den var åpenbart spesiell for meg også.
-Virkelig. -Men ikke nå lenger?
Hye-seon fortalte meg mye.
Mens jeg gråt på grunn av deg,
hørte jeg at du koste deg i boblebadet i en annen etasje.
Hva mer gjorde dere? Fikk en massasje?
Vi var en stund i et boblebad, begge fikk massasje, så dro vi.
Du gjorde ikke noe med meg.
-Hva om vi drar i dag? -I dag? Vil du rømme?
Hva om vi drar hånd i hånd i kveld og drar rett til Paradis?
-La oss få en massasje. -Jøss.
Han er spesiell.
Hye-seon og jeg tilbragte
en fin tid sammen.
Det var ikke nok til å glemme deg.
Jeg tenkte på deg
fordi det var det samme rommet som vi var på kvelden før.
Hye-seon og jeg bodde på samme rom.
Det var spor etter oss der, så det føltes litt rart.
-Tenkte du mye på meg? -Veldig.
Jeg husker at vi gikk rundt der.
Ja, vi gikk.
Ikke hat meg så mye.
Jeg hater deg ikke. Jeg har aldri hatet deg. Jeg var trist.
Jeg vet ikke hvor ærlig jeg skal være,
men av dere to er du nærmere min ideelle type.
Du er mye nærmere min type.
Jeg er takknemlig for at en som er nærmere min ideelle type
klarte å forandre følelsene mine.
Jeg vil takke deg for det.
Jeg mener det.
Jeg skal være snill så du ikke bli forvirret.
La oss si at vi ble et par og forlot øya.
I så fall,
anser du den dagen som den første dagen som et par…
Vi er et par den dagen vi drar.
Er jeg veldig direkte?
Jeg er søt, men direkte.
-Han er så glad. -Han er ærlig.
Gwan-hee lever alltid i nuet,
og der og da er følelsene hans oppriktige.
Ikke dekk over for ham.
-Du gjør det. -Jeg tror…
-Slutt. -Det holder.
-Akkurat nå er han forelsket i Min-ji. -Ja.
Men seriøst…
Her er det som plager meg.
Han er en feiging.
Han finner grunner hos den andre fordi han er usikker på følelsene.
Hans unnskyldning for alt.
Det er det som gjør meg så sint.
Greia er…
-Han fordeler skyld. -Ja.
Det funket ikke med Min-ji,
-så han ba om unnskyldning. -Ja.
Han er ikke verst.
Han sier unnskyld når han må.
-Han unnskylder. -Ikke den verste?
Og Min-ji vet visst greia med Gwan-hee.
-Det gjør hun. -Ja.
Hun forsikrer ham og sier det han vil høre.
-Derfor sa Gwan-hee det han sa. -Nemlig.
Jeg føler at han var nesten klar til å avslutte ting med Min-ji først.
Ja.
Men plutselig…
-Situasjonen har snudd. -Min-ji var søt og skjønn.
Du har rett.
Hjertet hans smeltet
-da han hørte at hun gråt. -Det var viktig.
-Så gråt hun igjen nå. -Ja.
Tror dere Gwan-hee velger Min-ji?
Akkurat nå, Min-ji…
Spørsmålet er meningsløst.
-La oss sammenligne det med et løp. -Ok.
Hye-seon var i ledelsen, men Min-ji overtok.
-Virkelig. -Det skjedde.
-La oss snakke inne. Fint og kjølig. -Ja.
Da jeg dro til Paradis med Si-eun og Min-ji,
tenkte jeg på deg.
Jeg tenkte på deg når jeg spiste god mat,
og jeg tenkte på deg når jeg snakket med dem.
Det hadde vært mye morsommere med deg der.
Hvis jeg kunne ha valgt, hadde jeg blitt her med deg.
Jeg mener det.
Da kunne vi ha snakket mer.
Vi har tid i dag.
Og i fremtiden.
-Sant. -Ikke sant?
Jeg håper det er sånn.
Det er synd at det er den siste dagen.
Ja, du har rett.
Jeg innså at han er veldig pålitelig.
Han er den typen som prøver å holde ord.
Jeg har begynt å innse det.
Hvor mange er det der?
-Var det mange? -Ja, kanskje åtte.
Hvorfor er ingen på det andre?
Dere to burde snakke.
-Er dere ferdig å snakke? -Ja.
Hva?
-Har du noe å si? -Jøss.
Det er han som vil snakke.
Det var treffende.
-Han fikk ham. -Føltes bra.
Jeg vil snakke inne, men alle rommene er…
Jeg går inn.
-Er rommet opptatt? -Snakk her.
Nei.
Snakk her.
Er det ikke trist?
Hva snakket du om med guttene?
Jeg hadde sjansen til å være dronningbien.
Har du snakket med Min-ji?
Ja.
Det var ikke spesielt.
Ikke noe ekstraordinært.
Enn for Min-ji?
Hun gråt visst mens hun spiste og…
-Gråt hun? -Ja.
Hun gråt mens hun snakket med Min-kyu.
-Hvorfor? -De la seg tidlig, klokken 23.00.
Begge sa at de tilbragte tid som søsken.
Men hvorfor gråt hun? Noe må ha gjort henne lei seg.
Kanskje det var noe som utløste det mens de snakket.
-Hvordan tror du det vil ende? -Mener du det endelige valget?
-Nok et spørsmål. -På'n igjen.
-Nok et "hvis"-spørsmål. -Nemlig.
-Igjen. -Hvis-gutten.
Han gjør dette ofte.
-Hvordan tror du det vil ende? -Mener du det endelige valget?
For min del,
som jeg har sagt, har jeg ingen plan om å ombestemme meg.
Jeg tror gårsdagens tur gjorde sterkt inntrykk på meg.
Den var betydelig for meg.
I går gikk det opp for meg
at det hadde vært bedre å velge deg i stedet for Won-ik sist gang.
Husker du at jeg sa at jeg ikke ville?
Så det var litt…
Det at det ble sånn gjør meg litt…
Er du opprørt?
Jeg er opprørt over at du valgte Won-ik i stedet for meg.
Jeg begynner å innse at jeg tok feil om mye.
Jeg ble litt uforsiktig.
På en måte var jeg…
Fordi jeg visste at jeg ikke ville endre mening.
Men så…
Det er grunnen.
Jeg trodde jeg ville bestemme meg fort.
Jeg skulle si det da jeg var sikker.
Visste ikke at jeg ville være usikker til slutt.
Jeg synes det er leit at jeg ikke kan fortelle deg det du vil høre.
-Hva? -Greia er…
Min-ji går aldri rundt grøten.
Selv i dag var hun åpen om hva hun føler for meg.
Ingen har vært slik med meg her.
Men Hye-seon var åpen også.
-Det var hun. -Ja.
-Dette kan bli slitsomt for Hye-seon. -Allerede.
Ingen har vært slik med meg her.
Og det påvirker meg en del.
Jeg ville finne ut av ting og fortelle dere min endelige avgjørelse,
men jeg klarte ikke det med deg eller Min-ji.
Skjønner du?
Ikke det?
Er Hye-seon målløs?
Jeg tror hun samler tankene.
Du bør velge Min-ji.
Jeg trodde jeg betydde mer for deg.
Vi dro til Paradis sammen to ganger, men du er fortsatt usikker.
Vi snakket tilmed om vårt potensielle forhold etter alt dette
under middagen i går og i dag tidlig.
Men hvis du fortsatt tenker på Min-ji, tror jeg du får det bedre med henne.
Jeg vil ikke være sammen med noen som ikke vet hva han vil.
Jeg sier ikke at jeg er forvirret.
Da jeg hørte dere snakke om meg, trodde jeg det var over mellom oss.
-Det var da Min-ji tok kontakt… -Jeg har forklart nok.
Akkurat nå føler jeg at du heller mot henne,
for du vet at hun velger deg.
Jeg kan ikke påvirke det mer.
Jeg er ferdig med å prøve.
-Ja. -Hun sa det rette.
-Hun har rett. -Det var nøyaktig.
-Ja. -Det føltes godt.
-Hye-seon vet når hun skal sette strek. -Ja.
-Grensen var nådd. -Hva mer vil han ha fra henne?
Nemlig.
Nei, jeg sier ikke at jeg vaklet.
Kom igjen.
Kanskje det er dette Hye-seon mente
da hun sa at han kan være patetisk.
Nei.
Nei, jeg sier ikke at jeg vaklet.
Men Min-ji fortalte meg at jeg var hennes eneste valg,
og jeg prøver å si at det plager meg litt.
Greit, takk for at du er ærlig og sier det.
Takk for ærligheten.
Men poenget er dette.
Hvis det alene var nok
til å revurdere den endelige avgjørelsen,
så er det riktig å velge henne.
Nei, jeg sier ikke at det fikk meg til å endre mening.
Jeg prøvde å ordlegge meg riktig,
så ikke vær sint.
-Ok? -Ok.
Det var det jeg følte.
Herregud.
Kan jeg
ha gjort deg nervøs?
-Jeg er alltid nervøs. -Jaså?
Ja, jeg er sånn.
Herregud.
Unnskyld.
Det er greit.
Ha-jeong ble sint på meg også da hun snakket med meg en gang,
og Min-ji ble sint i dag, så jeg begynner å tro at jeg er problemet.
En stor åpenbaring.
Derfor er det vanskelig å hate Gwan-hee.
Han kan være søt iblant.
-Han er programmets skatt. -Ja.
Siden jeg opprørte alle tre minst én gang i løpet av en samtale,
må jeg være problemet.
-Du har sjansen til å reflektere. -Ja.
Jeg er vel den typen gutt.
Det er det jeg tror.
Dette er veldig vanskelig.
Hvis jeg måtte velge noen i kveld…
…hadde jeg valgt Min-young
og svømt bort fra Inferno. Så vanskelig er det.
Hva har Min-young gjort mot ham?
-Hun har aldri vært involvert. -Nei.
Jeg er ikke i nærheten av å bestemme meg.
Hver gang jeg har hatt en seriøs samtale med Hye-seon eller Min-ji,
har de blitt sinte på meg eller grått.
Det fikk meg til å innse at det er min skyld.
Jeg har kanskje benektet det, men jeg innså
at jeg har sammenlignet dem og vurdert alternativene for mye.
Han har helt rett.
-Han har lært sin lekse. -Ja.
Gwan-hee har forandret seg.
Gwan-hee blir en bedre person etter dette programmet.
Seriøst.
Han virker som den typen
som synes det er vanskelig å si ukomfortable ting.
Han skifter holdning når samtalen blir vanskelig.
Ja.
-Nei. -Er han for snill?
-Han avviste Ha-jeong uten problem. -Ja, nemlig.
For å si det rett ut vurderte han Hye-seon og Min-ji,
og nå vil han vite om Hye-seon har mer å tilby enn Min-ji.
Det er det han føler.
-Tror du det? -Ja.
Men Hye-seon sa at hun var ferdig
og at det ikke var opp til henne.
Hun ba ham om å velge den andre, så han ble forundret.
Det virker slik.
Jeg tror han sa det for å takle situasjonen
og roe ned sinnet hennes.
Og at han heller mot Min-ji.
Min-ji er den eneste som ikke har blitt sint på ham.
Derfor kan han ende opp med å velge henne.
Hye-seon var så følelsesløs at han kan ha blitt forfjamset.
Det virket som han prøvde å unngå situasjonen.
Blir det Hye-seon eller Min-ji? Jeg aner ikke.
Dette er den siste kvelden.
Den siste kvelden sammen.
-Ja. -Ikke sant?
Jøss, det er så fint.
Alle må finne en plass å sitte.
Jeg skal sitte her.
-Jeg skal drikke Hoegaarden. -Vi kan drikke med en gang.
-Med en gang? -Ja.
Greit.
-Se på fargen på bålet. -Det er snacks.
Det er varmt.
Ja, hvis du vil.
Hun sitter ved siden av ham.
Ved siden av ham til tross for varmen.
Spiller ingen rolle. Sitt ned.
-"Spiller ingen rolle." -Sitt ned.
-Vil du ha den eller den? -Jeg vet ikke hva det er.
Denne smaker bedre.
Jeg tar den blå.
Denne ser bedre ut.
Den kler antrekket ditt.
-Ha-bin, hva vil du ha? -Den.
Jeg innså at Min-ji var mer hardnakket enn forventet.
Hun virket bestemt på å holde seg ved ham så lenge hun kunne.
På et vis var jeg klar til å godta det.
Hun valgte å ikke blande seg.
Bra valg. Hun gjorde sitt beste.
Jeg vil ta et bilde.
Når du vil ta et bilde,
-gjør sånn og vent tre sekunder. -Ok.
Da vil bildet foreviges.
-Ja? -Det var det jeg hørte.
Når jeg ser noe fint, gjør jeg dette og teller til tre.
-Jeg kan ikke bli her. -Da foreviges det i sinnet.
-Bli her. -Jeg tror ikke jeg kan.
-Hva med en skål? -Høres bra ut.
Greit, dere.
-Det er dags. -Klare?
Er alle klare?
Ok, skål!
-Skål! -Skål!
-Den siste dagen. -Det var morsomt.
Dere gjorde det bra her.
Kan ikke tro at det tar slutt. Seriøst. Jeg kan ikke tro det.
-Samme her. -Ikke sant?
La oss si alderen. Gutter først.
-Fint. -Skal vi si alderen vår?
-Vi skal få høre den. -Nervøs.
-Jeg vil vite alderen hans. -Jeg også.
-Seriøst. -Gleder meg til å vite.
Hva om han er yngre enn meg?
-Vet ikke Si-eun det? -Si-eun vet ikke alderen hans.
-Jeg glemte at Si-eun ikke vet det. -Ja.
-Hun blir sjokkert. -Hun blir så sjokkert.
-Vet du ikke alderen hans? -Nei.
Vi dro aldri til Paradis sammen.
Vent, jeg kan ikke.
Er du så nervøs?
Så søtt.
For det første,
jeg er 24.
Jeg er 24.
Vi ble også sjokkerte.
Hun er i sjokk.
Jeg er 24.
-Min-woo! -Ser du? Jeg sa at han var ung.
-Jaså? -Jeg visste du var yngre, men…
-Min-woo! -Så du ble født i 2000?
Ja, det ble jeg.
-Jaså? -Min-woo, ble du født i 2000?
-Plutselig reagerte alle. -Skjønner.
-Sjokkerende. -Jøss, men seriøst…
Han er den kjekke, yngre fyren.
Hvorfor antar du at han er yngre?
-Vi er kanskje like gamle. -Ja.
Jeg ble sjokkert da jeg hørte alderen hans.
Men jeg innså at han er moden for alderen.
Det var utrolig at vi fikk god kjemi selv om vi ikke fikk sjansen
til å dele personlig informasjon.
Jeg innså at de tingene ikke er viktige,
og det fikk meg til å se ting mer tydelig.
Gleder meg til å høre Si-euns alder. Det er vanskelig å si.
For det første,
jeg er 27 år.
Tjuesju.
Hun er eldre enn deg.
-Jaså? -En eldre kvinne.
Han er tre år yngre.
Jeg trodde han var på min alder.
Min-woo er klar for en tur.
Da jeg hadde snakket med Si-eun og funnet ut alder og yrke,
ble jeg glad, for jeg liker eldre kvinner.
Gwan-hees tur.
-Jeg tror han er den eldste. -Ja.
Jeg ble født
i 1988.
-I 1988? -Som broren min.
-Hvor gammel er han? -36.
-To år eldre. -Du ser så ung ut.
Greit. Nå vet alle hvem som er eldst.
Alle har ikke sagt noe.
Du er 12 år eldre enn Min-woo.
-Tolv år? -Ja.
-Er det 12 år mellom oss? -Ja.
-Det er sprøtt. -Jaså?
Når det gjelder jobb,
-er jeg basketballspiller. -Ikke rart.
-Jeg spiller profesjonelt. -Skjønner.
-Kult. -Jeg er idrettutøver.
Jeg tror guttene må snakke om hvordan de tiltaler hverandre nå.
-Ja. -La oss gjøre det.
-Så gammeldags. -Ja.
Greit.
Hørte du hva han sa?
Min-kyu, ikke kryss bena.
Så klart. Beklager.
Gjør han det allerede?
Greit.
Jeg har et spørsmål til Gwan-hee.
Du har hatt mye å tenke på i dag.
Har du bestemt deg, eller tenker du fortsatt?
Ikke ennå.
Jeg har ikke bestemt meg.
-Jeg forstår. -Nå…
-Vi forstår det. -Ja.
Han er ærlig.
Jeg hadde blitt overrasket om han hadde bestemt seg.
-Ja. -Akkurat.
Det er ikke den Gwan-hee jeg kjenner.
Han er bare ærlig.
Ikke ennå.
Jeg har ikke bestemt meg.
Er du så ubestemmelig?
Godt spørsmål.
Tja, jeg…
Ingen kommentar.
-Ingen av dem kan være glad for det. -Selvsagt ikke.
Dette er problematisk.
Jeg har et spørsmål til Hye-seon.
Hvis du kunne skrudd tiden tilbake til et spesielt øyeblikk, når?
Handler det om Won-ik igjen?
Vil han at hun skal si at det er
-da hun valgte Won-ik? -Kanskje?
Jeg føler at han vil ha et spesielt svar.
-Glem det. -Håper ikke det er det.
Håper ikke det.
Den første dagen.
Den første dagen?
-Hva betyr det? -Det kan bety så mangt.
Mange måter å tolke det på.
-Vil hun begynne på nytt? -Med blanke ark.
-Hun dro med ham til Paradis den dagen. -Ja.
Kanskje hun vil endre det som skjedde den dagen.
-Tvert imot, kanskje hun elsket det. -Hun kan mimre.
-Man kan tolke det på flere måter. -Ja.
-Åpent for tolkning. -Ja.
Den første dagen.
Den første dagen?
Han forventet at jeg skulle si at jeg ville gå tilbake til da
jeg dro til Paradis med Won-ik,
men han skulle ikke få den gleden.
Derfor valgte jeg den første dagen.
-Hun visste det. -Hye-seon visste det alt.
-Hun gjennomskuer ham. -Nemlig.
Hye-seon er ganske skarp.
Gwan-hee blir lett påvirket av slikt.
-Ja. -Lurer på hva han føler.
Jeg også.
-Han ser ikke glad ut nå. -Nei.
Er det min tur?
Hei, Min-ji.
-Du ble med oss midt i. -Ja.
Du har nok snakket med mange.
Ja.
Har du bestemt deg?
Jeg?
Om jeg har bestemt meg?
Ja, det har jeg.
Jeg håper jeg tok riktig avgjørelse.
Jeg har et spørsmål til Hye-seon.
Mye har skjedd siden jeg kom hit.
Av alle de øyeblikkene, når fikk du mest sommerfugler?
På grunn av en gutt?
På grunn av en gutt.
Jeg kommer ikke på noe.
Hun kommer ikke på noe.
Hun gir ham ikke det svaret han vil ha.
Nei.
-Hye-seon virker opprørt. -Ja.
-Jeg tror hun er utslitt. -Ja.
Hun vil ikke blidgjøre egoet hans, spesielt ikke den siste kvelden.
Det må være pinlig.
Jaså?
Følte du aldri noe?
Nei.
Hvis du sier det.
Bra gjort, folkens.
Folkens, jeg håper…
Han er den yngste her.
Så snilt.
"Så snilt."
Jeg ville bare si at jeg håper vi møtes
så ofte vi kan etter tiden vår her.
Jeg gjorde mange feil, så takk for at dere passet på meg.
-Han er så søt. -Du gjorde ikke feil.
Det er seks år siden jeg jeg startet forretningen min,
og dette var den første ferien.
Takk for at dere gjorde denne ferien meningsfull.
Jeg tror aldri jeg vil glemme tiden her.
Takk.
-Ikke gråt. -Ok.
-Tja… -Nei, ikke.
Det er for tidlig å gråte. Vi har morgendagen.
Jeg er takknemlig for alt.
Det er utrolig at alle her er så snille.
Jeg er takknemlig for at jeg fikk møte alle sammen.
Jeg koste meg.
Jeg er takknemlig for hvert eneste øyeblikk jeg tilbragte med dere.
Herregud.
Gråter du?
Gwan-hee.
-Gråter han? -Seriøst?
-Hva? Seriøst? -Dette er sprøtt.
-Elsker Gwan-hee. -Jeg forstår meg ikke på ham.
-Derfor er han populær. -Det stemmer.
-Han er snill. -Virkelig.
-Gwan-hee. -Nei.
-Gwan-hee. -Jeg skjønner hvorfor han gråter.
Hva er i veien?
-Ting kan forandre seg igjen. -De tårene.
De tårene kan bringe dem sammen igjen.
-Ja, det kan skje. -Ikke sant?
Hva er i veien?
Hei, kjære.
Kjære, ikke gråt.
Er du den emosjonelle typen?
Hva er i veien? Hvorfor gråter du?
Herregud.
Tja…
I løpet av tiden som profesjonell idrettsutøver
har treningene vært tøffe.
Og neste uke skal jeg begynne å trene igjen.
Jeg skal verdsette minnene og de gode øyeblikkene vi delte her
når jeg går gjennom den harde treningen.
Når sesongen begynner i vinter,
må dere komme og se på.
Gråter han fordi han ikke vil trene?
-Fordi han er for tøff? -Kanskje.
-Han må fortsette å trene. -Han hadde det så gøy her.
Den fryktelige treningen venter.
Gwan-hee hadde mange opp- og nedturer i løpet av perioden.
Ja, tviler på at han gråt på grunn av treningen.
Akkurat.
Du var flink, Gwan-hee.
Du var flink.
Han har et rent hjerte.
Men vi
ber ham ikke om å gifte seg med noen av dem.
Men han tar det seriøst.
-Han er ærlig. -Han er uskyldig.
Vi visste at det ville skje, men han sa han ikke hadde bestemt seg.
Mon tro hva han fikk Hye-seon og Min-ji til å føle.
Jeg ville blitt irritert.
"Har du ikke bestemt deg?"
-Det hadde jeg følt. -Ja.
-Hye-seon virket sliten. -Ja.
Jeg tror jeg forstår hvorfor. Hye-seon vil ikke glede Gwan-hee nå.
Hvis hun sa at hun hadde sommerfugler, hadde Gwan-hee vært glad.
Men hun vil ikke at det skal være grunnen til at han velger henne.
Jeg tror hun kjenner Gwan-hee bedre enn noen der.
Hun kjenner ham for godt og vil ikke glede ham mer.
-Hun har gjort mer enn nok. -Ja.
"Må jeg gå så langt for å date en som ham?"
-Hun kan føle det. -Hun er sliten.
-Hun er utmattet. -Ja.
Hei, du er her.
Hvorfor gråt du?
-Hva? -Hvorfor gråt du så mye?
Hvorfor gråt du?
Jeg vet det. Det er så flaut.
Det kommer til å ødelegge ryktet mitt.
Da du begynte å gråte, begynte alle å gråte.
Ikke så mange gråt.
Uansett, hva er det? Har du ikke bestemt deg?
-Jo. -Og?
Fikk du dårlig samvittighet ved siden av Min-ji?
Det er både du og Min-ji.
Jeg ville ikke dele avgjørelsen med alle der.
Det var ikke enkelt for meg
å komme til en avgjørelse.
Derfor…
Jeg ville ikke dele den med alle.
Det er én siste ting jeg vil fortelle deg.
Blant alle de jeg møtte her
er du den mest hjertevarme personen.
Jeg merker også at du er veldig omtenksom.
Jeg har lært mye av deg.
Jeg ville si
at du er en langt bedre person enn det du kanskje tror.
Så…
Jeg ville si det før vi dro.
Takk.
Jeg får dårlig samvittighet for det jeg lot Min-ji gå gjennom,
men det er verre med det jeg lot deg gå gjennom.
Vi tilbragte mer tid sammen.
Jeg føler at…
Jeg såret deg, og jeg føler meg fæl.
Folk kan tro at jeg vurderte alternativene mine.
Hvis du trodde det samme, ville jeg ikke kunne diskutere det.
Akkurat.
Så det er det.
Er det fordi jeg ble sint på deg tidligere?
Kanskje litt.
De følelsene jeg følte sammen med deg og de øyeblikkene vi delte
var mer spesielle enn noe jeg gjorde eller følte
med noen her.
Jeg forventet ikke å se ham gråte.
Jeg tror han har bestemt seg.
-Det føltes som et farvel. -Ja.
Sier dere at det er hans måte å si at han ikke velger henne på?
-Ja. -Er det det samtalen betyr?
"Beklager at jeg ikke velger deg.
Men du er en hyggelig person."
Jeg tror helt ærlig at Gwan-hee ikke ante
-hva han følte før nå. -Nei.
Derfor klandrer han seg selv…
-Du har rett. -…og innser at han gjorde feil.
-Jeg tror han velger Min-ji. -Hittil er det Min-ji.
-Vi vet ikke hva som skjer i morgen. -Jeg tror…
-Jeg tror han velger Hye-seon. -Hva?
-Seriøst? -Ja.
-Jaså? -Han velger nok henne.
Det er vanskelig å si hvorfor,
-men jeg tror også det. -Jaså?
-Tenk på det. -Ok.
Om han ikke skal velge henne, ville han hatt dårlig samvittighet.
-Ja. -Men han ville ikke gråte slik.
Fortsatt tiltrukket av henne.
Fortsatt?
-Har følelser for henne. -Han likte henne så mye.
Derfor tror jeg han velger henne.
Slik tolket jeg det Gwan-hee gjorde.
-Han hadde følelser for to kvinner… -Ja.
-…men han ga slipp på en. -Nemlig.
Jeg tror han avsluttet det med Hye-seon for å fokusere på Min-ji.
Men til syvende og sist er han mer tiltrukket av Hye-seon.
Da Hye-seon begynte å gråte, felte han også noen tårer.
Jeg tror det var en forbindelse der.
-Tårer som et bånd. -Nemlig.
Folk gråter ikke så enkelt.
-De må være rørt eller påvirket. -Det er sant.
Det var en forbindelse.
-Jeg vet ikke. -Vi har ulike meninger.
-Har vi vært så uenige om noe? -Lurer på hva som skjer.
Det er første gang.
SISTE DAG
-Den siste dagen. -Finalen.
-Alt sirkler tilbake. -Den siste dagen.
I dag er dagen.
Herregud.
Jeg vil dra herfra, men det føles merkelig.
Ja. Jeg tror dette stedet vil etterlate
et varig inntrykk på oss. Ikke sant?
Et stort inntrykk.
Hvis han er ute og går,
-har han ikke bestemt seg. -Han tenker.
Hvis han hadde bestemt seg,
hadde han ikke vært ute. Han hadde følt fred.
-Du har rett. -Han har ikke bestemt seg.
Det er den siste dagen.
Jeg vet det.
-Jeg er nysgjerrig på Gwan-hee. -Ja.
Hvem han vil velge?
Ja, jeg er så nysgjerrig.
Jeg er så nervøs.
Jeg gleder meg til å se.
Dette er uforutsigbart.
Dette er den siste dagen i det heiteste infernoet i verden: Single's Inferno.
KIM GYU-RI
PARK MIN-KYU
Nå skal dere ta den endelige avgjørelsen.
AN MIN-YOUNG
LEE JIN-SEOK
CHO MIN-JI
LEE GWAN-HEE
CHOI HYE-SEON
YUN HA-JEONG
YUN HA-BIN
Er du nervøs?
Ja, litt.
Lee Jin-seok.
Vennligst gå til Infernos port.
Jeg er så nervøs.
Kvinner, hvis Lee Jin-seok er deres endelige valg,
vennligst still dere foran ham.
-Så det er slik det er. -Skjønner.
Min-young går, ikke sant?
-Hun går. -Herregud.
Ja, hun går.
-Ha det. -Ha det.
-Kommer tilbake. -Ses.
-Vi ses. -Jeg tror ikke du kommer tilbake.
-Ikke det? -Du drar.
Jin-seok blir så glad.
Jeg er nervøs.
Jin-seok.
Takk for at du er så snill mot meg.
Dette stedet hadde vært et ekte inferno uten deg.
Bak brød til meg når vi kommer ut.
Min-young.
Takk.
Slutt.
Jøss.
Lee Jin-seok, vennligst avslør din endelige avgjørelse.
Den personen jeg vil forlate Inferno med er…
An Min-young.
-Herregud. -Jeg er glad på deres vegne.
-De er et søtt par. -Virkelig.
An Min-young.
Så søtt!
Vi visste at dette ville skje.
Jeg vet det.
Du bør høre på meg.
-Du også. -Ja.
-Ikke vær så slem mot meg. -Nei da.
De ser ut som nygifte.
Ja.
Hun lærte en lekse etter hun spilte kostbar.
-Det stemmer. -Akkurat.
Absolutt.
-En stor lekse. -Hun har bare øyne for ham.
Fint å se at hun endret seg.
-Det var det. -Slik hun endret seg var søtt.
Kim Gyu-ri.
Vennligst gå til Infernos port.
-Det er Gyu-ris tur. -Jeg vet ikke hva som vil skje.
Karer, hvis Kim Gyu-ri er deres endelige valg,
vennligst still dere foran henne.
Ha det.
Hun er den eneste for ham.
-Min-kyu er en bra mann. -Ja.
Hei, Gyu-ri.
Vi har vært i Paradis sammen to ganger,
og jeg likte å snakke med deg der.
Jeg hadde det også gøy med deg i Inferno.
Jeg fikk sommerfugler i magen for første gang på lenge.
Takk.
-Jeg vil også takke deg. -Ok.
Jeg håper vi kommer overens.
Ok.
-Har en god følelse. -Jøss, jeg…
Hva? Tror du det?
Hun vil gå overens med ham.
Ja, hun sa det.
-Men kanskje som venner. -Hva?
Det kan bety to ting.
-Som venner eller som et par. -Ja.
Kim Gyu-ri, vennligst avslør din endelige avgjørelse.
Den personen jeg vil forlate Inferno med er…
Park Min-kyu.
Sånn ja.
-For en lettelse. -Bra.
Park Min-kyu.
Jeg skal kjøpe blåbærpai til deg.
Hvor mange stykker?
Så mange du vil.
Helt til du blir lei.
Han ombestemte seg aldri.
-Det løste seg endelig. -Ja.
Yu Si-eun.
Vennligst gå til Infernos port.
Lykke til.
Karer, hvis Yu Si-eun er deres endelige valg,
vennligst still dere foran henne.
Ja.
-Han vet hva som skjer. -Ja.
For det første, Si-eun,
når jeg fortsatte å snakke med deg,
oppdaget jeg nye sider med deg samt de positive egenskapene dine.
Jeg føler at det var det som ga meg sommerfugler i magen.
Takk for de følelsene jeg følte gjennom deg.
Takk for alt i Paradis…
Jeg mener Inferno.
Dette var Paradis for ham.
Timingen var alltid feil,
og det var vanskelig for oss.
Men jeg er glad for at vi fikk snakket mye til slutt.
Jeg var veldig glad.
Jeg vil aldri glemme det.
Takk.
Vi har hatt noen fine samtaler.
Jeg likte det.
Og du gjorde en god jobb her.
Etter vi ankom Inferno sammen,
tilbragte vi mesteparten av tiden sammen og snakket mye.
Jeg lærte mye fra deg.
Vi skapte mange gode minner.
Du var super. Takk.
Yu Si-eun, vennligst avslør din endelige avgjørelse.
Den personen jeg vil forlate Inferno med er…
Choi Min-woo.
-Ok. -Ja, hun tok sitt valg.
-Herregud. -De er et fint par.
Synd for Won-ik.
Choi Min-woo.
Kom igjen.
Du var flink.
-Du også. -Takk.
-Vi har pyntet oss i dag. -Ja, ikke sant?
-Hvordan ser jeg ut? -Som en prinsesse.
-Jaså? -Ja.
Du er som en prins.
-Jaså? -Ja.
Er prinsen her for prinsessen?
-Så klart. -Hvor skal vi nå?
Er de ikke det første paret som aldri dro til Paradis sammen?
-Jøss. -Du har rett.
De ble et par ved å snakke sammen og omgås i Inferno.
-Jeg visste ikke at det kunne skje. -Nemlig.
Jeg ville fortelle henne at jeg likte henne mye mer enn forventet.
Går det bra?
Jeg synes det er trist.
Lee Gwan-hee.
Vennligst gå til Infernos port.
-Jøss. -Dette er stort.
Det øyeblikket alle har ventet på.
Kvinner, hvis Lee Gwan-hee er deres endelige valg,
vennligst still dere foran ham.
Han visste at jeg ville velge ham.
Her kommer hun.
Jøss.
Ha-jeong.
Det betyr at Ha-bin ikke lykkes.
Han må bli igjen med Won-ik.
-Fint å se deg. -I like måte.
-Hva? -Hun reiser seg ikke.
Seriøst?
Ting vil bli fullstendig forandret…
-Hva? -…hvis Hye-seon ikke reiser seg.
-Der går hun. -Så klart.
Jeg visste det.
Den beste avgjørelsen jeg tok her i Inferno
var at jeg gikk og snakket med deg først.
Du ga meg sommerfugler i magen.
Jeg vil aldri glemme hva jeg følte da vi først møttes.
Jeg har troen på de gjensidige følelsene vi hadde for hverandre.
Jeg tror du er den jeg har pratet mest med
og delt følelsene mine med siden begynnelsen.
Jeg kunne se at du er en fin fyr som er søt og hjertevarm.
Og takk for at du sa at jeg er en fin person.
Min-ji, jeg liker fargen på kjolen din.
Herregud.
-Jeg vet det. -Du ser…
Du er nær min ideelle type.
Jeg hadde dårlig samvittighet for at jeg ikke behandlet deg bedre.
Jeg ville si det i går.
Jeg vet at jeg av og til gjorde deg glad og av og til trist.
Jeg ga deg en emosjonell berg-og-dalbane,
og jeg vil si unnskyld for det.
Jeg hadde følelser for deg, Ha-jeong.
Jeg håper vi kan spise sammen
etter vi drar herfra.
Hye-seon, pass på at du ikke snubler og faller når jeg ikke er der,
og ikke spis alene.
Og ikke gråt alene.
Jeg vet at du klarer deg uten meg.
-Han velger Min-ji. -Det er Min-ji.
Nei, jeg tror det blir Hye-seon.
Lee Gwan-hee, avslør din endelige avgjørelse.
Hvem tror du han velger?
Jeg tror…
Jeg aner ikke.
Enten Hye-seon…
-Han forvirrer meg. -Ja.
Jeg tror det blir Min-ji.
Den personen jeg vil forlate Inferno med er…
Ha-jeong?
-Ingen av oss er sikre. -Ha-jeong?
Choi Hye-seon.
-Jeg sa det! -Ser dere?
Seriøst?
Ser dere?
Ja, det ante meg.
Han gråt ikke fordi han var lei seg.
-Selvsagt ikke. -De tårene?
Jeg følte det der og da.
Hva var det jeg sa?
Jin-kyung.
-Jeg visste det. -Vi hadde rett.
Dere var for enfoldige.
-Ja, nemlig. -Dette er sprøtt.
-Dere har en lang vei. -Han lurte oss helt til slutt.
Seriøst.
Gwan-hee! Du kan ikke være sånn!
Han gjorde oss lamslått helt til slutt.
-Seriøst. -Han er utrolig.
Han er fantastisk.
Choi Hye-seon.
Jeg kan ikke tro det.
Du holder godt fast i hånden min.
Ingen grunn til å la være.
Du er tåpelig.
Du var flink.
De samtalene vi hadde i går og i Paradis var
de man bare kan ha med noen man har skapt et bånd til.
Derfor klarte jeg ikke å glemme henne,
og jeg brydde meg om henne konstant.
Hvis jeg valgte Min-ji, visste jeg at jeg ville tenke på Hye-seon.
Men hvis jeg valgte Hye-seon,
følte jeg på meg at jeg ikke ville tenke så mye på Min-ji.
Derfor valgte jeg Hye-seon uten å nøle.
Jeg skjønner det.
Hvordan kunne dette skje?
Dette er så sjokkerende. Hadde ingen aning.
-Hva? -Hadde ingen aning.
-Om hva? -At dette ville skje.
-Forventet du det ikke? -Nei.
Jeg visste at han ikke ville velge meg.
Jøss, dette er sprøtt.
Hei.
Mitt endelige valg er…
Yun Ha-jeong.
YUN HA-JEONG
Hun fikk meg til å føle mange forskjellige følelser.
Jeg burde ha vært mer mann med henne.
Jeg angrer mye, og det er synd at jeg ikke har gjort mer.
Jeg lærte mye av henne, og jeg vil takke henne for det.
Jeg har tatt alle avgjørelsene av oppriktighet,
og det var aldri innfall.
Ingenting ville forandre seg selv om vi går tilbake i tid.
Jeg klarte å vise følelsene mine,
og det er det som betyr noe.
Jeg var alltid ærlig med følelsene mine, så jeg angrer ikke på noe.
-Greit. -Ok.
Single's Inferno var heitere og mer begivenhetsrikt enn noensinne,
og vi endte opp med fire par.
Gratulerer til alle.
Gratulerer.
Vi kunne ikke slappe av før siste slutt.
Hva synes dere om denne sesongen?
Som deltaker i den andre sesongen
prøvde jeg virkelig å se ting fra deres ståsted.
Det var øyeblikk som var vanskelige å forstå,
men som tidligere deltaker kunne jeg forstå dem.
For når du er der, blir det stedet din verden.
Du blir så oppslukt.
Du blir til en veddeløpshest, sant?
Ja, akkurat.
Du er fokusert på ett mål.
-Bare ett mål? -Det stemmer.
På det endelige valget.
Nok igjen, vi takker deltakerne for at de gjorde sitt beste.
-Absolutt. -Ja.
-Alle gjorde en god jobb. -Jeg ville ha grått hver dag der.
-Ja, hver kveld. -Ja.
Tekst: Erling