SINGLE'S INFERNO
Nu går han.
Vem ska han prata med först?
Han är här.
Gwan-hee.
Väntar ni på nån? Det är jag.
Hon visste vad Min-ji tänkte.
-Åh, nej. -Läskigt.
-Hon var så okänslig. -Precis.
Väntar ni på nån? Det är jag.
Ledsen, jag väntade dig.
-Jaså? -Jag väntade dig.
-Är ingen där ute än? -Nej.
Hon sa: "Ledsen."
-Det var en lögn. -Ett bra svar.
Ställningen är ett-ett nu.
-Alla är nog försiktiga nu. -Ja.
Vi måste göra det bästa av den sista dejten.
Man får bara dejta en person i taget,
så alla väntar istället.
De döljer inte sina känslor längre.
Allt visas öppet.
Varför kommer inte tjejerna ut?
I mitt fall,
så delar Min-ji och Hye-seon samma rum.
Om jag knackar så kommer båda att titta på mig.
Då blir det väldigt spänt.
Jag kan inte be dem att gå ut.
Idag närmar jag mig inte nån.
Inte jag heller.
Jag vet inte hur jag ska ta mig ur den här situationen.
Det var här vi grälade.
Ja, det var hetsigt.
Va?
Det är dags för det slutliga…
Får jag dig att le?
Det är dags för det slutliga valet.
Du hörde mig.
-Allvarligt. -Du har rätt.
Har du bestämt dig?
-Bestämt? -Ja.
-Ja, det har jag. -Okej.
-Jag berättar inte mitt val. -Okej, gör inte det.
Det är uppenbart.
Hur kan du veta det?
Kan du sluta?
Jag är så trött på det här.
Vad menar du?
-Vi borde bli sams. -Okej.
-Okej? -Okej.
Sluta få mig att gråta.
-När har jag fått dig att gråta? -Du retas.
Varför håller du min hand?
Vi gjorde det samtidigt.
Okej. Jag ska sluta.
Det är vemodigt.
-Nu? -Ja, jag känner så.
Vad?
-Tack. -För vad?
Många saker.
Börja inte gråta.
Gråt inte. Gör inte det till din grej.
Det är det inte.
Sluta göra det till din grej. Gör det inte.
-Han fick henne. -Jag kan inte fatta att han sa det.
-Kom igen. -"Din grej".
Precis när det gick så bra.
-Han tycker att det är pinsamt. -Ja.
-Gör inte det. -Jag säger bara tack.
Jag tackar dig med.
Men bara lite.
Så här mycket.
Jösses, du kan inte sluta.
Jag tackar dig bara lite.
Det var nog inte lätt, men tack för att du stod ut med mig.
-Jag hade kul tack vare dig. -Okej.
Jag menar det.
Samma här.
Vad är det nu?
Varför gråter du? Kom hit.
Det förstör ditt smink.
Så patetiskt.
-Säg inte så. -Okej.
Vad är det?
-Varför gråter du? -Jag vet inte.
Sluta. Gråt inte.
Kom hit, gråt inte.
Jag hade kul tack vare dig.
Samma här.
-Hade du kul när vi grälade? -Ja.
Sluta gråta. Jag känner mig skyldig.
Okej?
Okej.
Det här är inte farväl, även om vi inte matchar.
-Han skojar bara. -Jag tror det.
Han måste vara seriös med henne nu.
Jag ville vara snäll och visa att jag var tacksam
och att jag gillade ditt sällskap.
Det fick mig att gråta.
Okej.
Att höra dig säga det får mig att känna… Jag kan inte fatta det.
Allvarligt.
Det är inte över förrän det är över. Så är det bara.
Jösses.
Retas inte.
Ge mig din hand.
-Retas inte. -Okej då.
-Okej? -Okej.
Jag hade kul tack vare dig.
Tack.
-De kom tillbaka till varandra. -Ja.
-Ja, de kom tillbaka till varandra. -Ja.
-Vad är det? -Inget.
Vem tittar Ha-jeong på nu?
-Vi känner till den blicken. -Vem?
Är det Gwan-hee? Ja, det är det.
-Det kanske finns hopp än. -Kanske.
Det var längesen jag såg den blicken.
Ha-jeong, har du några sista ord du vill säga till mig?
Kom tillbaka till mig.
-Tillbaka till Ha-jeong. -"Tillbaka till Ha-jeong."
-Ha-jeong är så tillgiven honom. -Precis.
Kom tillbaka till mig.
-På slutet? -Ja.
Kom ihåg "Kom tillbaka till Ha-jeong."
Några sista ord?
Till dig?
-Ja, tre ord. -Vad?
Vad är det?
Jag älskade dig.
Han sa: "älskade."
Jag älskade dig.
Allvarligt? Älskade du mig?
-Verkligen? -Tja…
När det gäller de korta ögonblicken som gör att man blir förälskad,
så hade du störst inverkan på mig och jag gillade dig mest.
Vi träffades för första gången utanför hotellet.
-Ja. -Jag minns hur det kändes
när jag väntade på dig i bilen.
-Du gav det starkaste intrycket. -Okej.
Vart ska vi?
Jag antar att vi ska till Inferno.
Jag minns helikopterturen med dig.
-Ge mig lite. -Det är medicin.
Det är receptmedicin.
Jag kände detsamma.
Jag berättade för folk att du var den enda personen här
som jag faktiskt fick känslor för.
De känslorna är inte lika starka som de brukade vara, så…
För dig, men inte för mig.
Vi pratade inte efter det som hände
och det blev lite obekvämt för oss.
-Precis. -Men om jag måste beskriva det,
så är det nog så jag känner.
Tack.
Jag trodde att det bara var jag.
Skönt att höra att du kände likadant.
Det räcker för mig, vem du än väljer.
Vad är det med er? Varför blev ni så trevliga?
När Gwan-hee berättade det för mig,
så mindes jag alla ögonblick vi fick tillsammans.
Han lät mig vila mot hans axel när jag blev trött
och vi hade så kul när vi pratade om allt möjligt.
Jag kunde inte sluta tänka på allt kul vi gjort tillsammans.
Vill du ha lite?
Jag tror
att jag gillar dig mest.
-Oj, hon gråter. -Åh, nej.
Åh, nej. Gråter hon?
Jösses.
Det är vemodigt.
Det är så jag känner.
Jag är tacksam över att han kände likadant.
Det är slut nu.
-Gwan-hee gjorde det klart för Ha-jeong. -Ja.
-Ha-jeong verkar förstå. -Ja.
-Hon har blivit så mjuk på en vecka. -Ja, verkligen.
-Hennes ettrighet är borta. -Ja, hon gjorde en detox.
-Mer än nånsin idag. -Ja.
-Har de inte gått ut? -Herregud.
-Ingen av dem ger upp. -De stannar inne.
Varför det?
Den som får prata sist med honom har störst inverkan.
-Så båda vill prata med honom sist? -Ja.
Det börjar bli spänt.
Det finns inget mer att säga.
Inte för min del.
Du har nog rätt.
När somnade du igår?
Igår?
Vi somnade halv ett på natten.
-Halv ett på natten? -Ja.
Vi somnade vid elva.
För… Jag var i Paradiset dagen innan.
Det var stort, så vi gick runt i rummet.
-I rummet? -Vi hade inget att göra.
Vi kunde inte träna.
Så vi gick bara runt.
Vi somnade rätt sent den kvällen…
-Gulligt. -…eftersom vi gick runt.
Won-ik gillar att promenera.
-Won-ik? -Ja.
-Försöker hon prata gott om honom? -Jösses.
Won-ik gillar att promenera.
-Won-ik? -Ja.
Borde jag plötsligt välja Won-ik?
-"Ska vi ta en promenad?" -Han är inte så illa.
-Har du ens pratat med honom? -Inte en enda gång.
-Prova. -Jag skulle nog inte ångra det.
-Jag vill göra rätt val. -Han är annorlunda när man pratar.
Verkligen? Då måste jag gå till hans rum.
-Won-ik? Verkligen? -Ja.
Son Won-ik, eller hur?
-Nej, jag vill inte vara i solen. -Okej.
Jag har aldrig
öppet sagt till nån vem jag verkligen har känslor för.
Men alla verkar tro att jag gillar Won-ik.
Jag sa bra saker om honom, men jag tror inte att jag gjorde nåt
-som skulle få folk att tro det. -Okej.
Jag tror inte att nån här
kan säga helt säkert vem de verkligen gillar.
Förutom jag.
Jag har varit väldigt tydlig.
-Men… -Han vill nog prata med dig.
-Han vill nog prata med oss båda. -Ja.
Ingen av dem gör nåt.
Det vore nog inte dumt om alla tre pratade samtidigt.
Har du pratat med Min-ji?
Nej.
-Ingen har tagit första steget. -Ingen?
Väntar ni ut varandra?
Vem kommer ut först?
Vill du prata med Hye-seon?
Behöver du hjälp?
-Behöver du? -Lite.
Hjälp mig när vi är på plats.
Där?
Varför kommer de inte ut?
Vad ska jag prata om?
-Med Hye-seon? -Ja.
Jag ska prata med Hye-seon.
Du vill bara prata med Gwan-hee, va?
Inte nödvändigtvis. Vi pratade hela dagen igår.
-Jaså? -Jag har inte så mycket att säga.
Kom in.
-Vad gör ni? -Vi pratar.
-Är alla samlade utanför? -Nej, ingen är här.
Är det ingen där?
-Bara en person. -Bara en kille.
-Bara Gwan-hee. -Ja.
-Har du tråkigt? -Lite.
-Ni två kan prata. -Kom.
Ni två kan prata här inne. Jag skulle gå.
-Ska du prata med henne? -Min-woo, kom in.
Du har nya solglasögon.
Ja.
Min-woo, ska vi prata där ute, så vi vet vad alla håller på med?
-Borde… -Det går bra här.
Är det okej här?
Det är hennes säng. Sitt här.
Är det okej här?
Hon bryr sig nog inte.
Det är nån annans rum. Är det okej?
-Det är okej. Det spelar ingen roll. -Okej.
Sätt ut mina skor.
-Jösses. -Vad?
Är du en prinsessa?
Är jag inte det?
Självklart inte.
Glöm det.
Har du inget att säga?
Igår
så ifrågasatte jag
om dina känslor för mig var äkta.
Okej.
Och…
IGÅR EFTERMIDDAG
Om du inte vill ge mig dubbla budskap,
så vill jag att du väljer Jin-seok.
-Verkligen? -Ja.
Överraskande.
Jag väntade mig inte att vårt samtal skulle bli så här.
Personen jag vill åka med till Paradiset är…
Park Min-kyu.
Det var så jag kände.
Så…
Jag förstår.
Tja…
Varför gråter du?
Vad är det?
Varför gråter du?
Det är okej att du är förvirrad över dina känslor.
Okej.
Så mycket förstår jag. Men jag…
Jag är upprörd för att du inte tror att jag har känslor för dig.
Jag skrev en lapp att det inte finns nån annan för mig.
-Hon har alltid varit tydlig. -Ja.
-Hon är logisk. -Hon har alltid varit tydlig.
Om jag hade vunnit, så hade jag valt dig
och jag gav dig lappen.
Jag förklarade hur jag kände.
Jag trodde verkligen att jag var tydlig.
Men plötsligt började du ignorera mig
och det gjorde mig så ledsen.
Jag tyckte att vi hade så kul tillsammans i Paradiset.
Därför är jag upprörd.
Gråt inte. Varför gråter du?
Okej. Förlåt.
-Han blev mjuk igen. -Ja.
Sluta gråta.
Jag förstår dig.
Jag visste inte att du grät i helikoptern igår.
Jag tittade bort för att jag var sur på dig.
Sen såg jag att ni två pratade.
Du pratade med huvudet sänkt,
det såg ut som om du pratade mot hans bröst.
Jag visste inte vad som hände.
Min-kyu var så snäll. Han blev bekymrad för att jag grät.
Jag hade ingen aning om vad som hände.
När jag satt bredvid dig
-i helikoptern. -Ja?
Jag lutade mot dig.
Jag ville vara vid din sida.
Okej.
-Pågår det fortfarande? -Självklart.
-Det är väl sista avsnittet? -Spänningen fortsätter.
-Det är inte över än. -Jösses.
Han är så jobbig.
-Han är hemsk. -Allvarligt.
Jag sa att det är som Möbius strip.
-Det är inte över än. -Det tar inte slut.
Jag är naturligtvis medveten om mina känslor för dig.
Jag vet.
Jag blev upprörd tidigare när du sa att du tvivlade på mina känslor för dig.
-Det var så jag kände. -Ingen här är lika uppriktig som jag.
Ingen.
Jag kände…
Du borde inte ha valt Min-kyu,
jag trodde inte att han skulle berätta nåt för mig,
men han var omtänksam och berättade
att ni hade kul, som syskon.
När jag hörde det
så kändes situationen mer klar.
Jag är okej nu.
Jag förstår vad du menar.
Hur som helst, förlåt.
Det var tydligen bara jag som tyckte att vår tid tillsammans var speciell.
Det var såklart speciellt för mig med.
-Det var det. -Men inte nu längre?
Hye-seon berättade en hel del.
När jag grät på grund av dig,
så hörde jag att du hade kul i en bubbelpool på en annan våning.
Vad mer gjorde ni? Fick ni massage?
Vi var i bubbelpoolen, vi fick massage och sen gick vi tillbaka.
Du gjorde inget med mig.
-Vi kan väl göra det idag? -Idag? Vill du rymma?
Vi kan väl åka härifrån, hand i hand och ta oss till Paradiset ikväll?
-Då kan vi gå på massage. -Jösses.
Han är speciell.
Hye-seon och jag
hade kul tillsammans.
Men jag glömde inte bort dig.
Jag kunde inte låta bli att tänka på dig
då det var samma rum som vi var i kvällen innan.
Hye-seon och jag var i samma rum.
Det fanns spår av oss där, så det kändes lite konstigt.
-Tänkte du mycket på mig? -Väldigt mycket.
Jag kom ihåg hur vi gick runt tillsammans.
Ja, vi promenerade.
Hata mig inte för mycket.
Jag hatar inte dig. Det har jag aldrig gjort. Jag var bara ledsen.
Jag vet inte hur ärlig jag ska vara,
men mellan er två så är du mer min idealtyp.
Du är mera min typ.
Jag är tacksam att nån som är så nära min idealtyp
kunde ändra mina känslor.
Jag vill tacka dig för det.
Jag menar det.
Jag ska vara snäll så att du inte blir förvirrad.
Om vi säger att vi blir ett par och lämnar ön tillsammans.
Om vi gör det,
skulle du se det som vår första dag som par eller…
Vi är ett par när vi åker härifrån.
Jag är rätt uppriktig, va?
Gullig, men uppriktig.
-Han är så glad. -Så genuin.
Gwan-hee lever för stunden
och för stunden är hans känslor helt uppriktiga.
Sluta försvara honom.
-Du gör det hela tiden. -Jag tror…
-Sluta. -Det räcker.
-Just nu är han kär i Min-ji. -Det är han.
Men ni vet, seriöst…
Det här bekymrar mig.
Han är så feg.
Han hittar orsaker hos den andra för att han är osäker på sig själv.
Det är hans ursäkt för allt.
Det gör mig så arg.
Grejen är den…
-Han flyttar skulden. -Ja.
Det funkade inte med Min-ji,
-så han bad om ursäkt. -Han sa förlåt.
Han är inte hemsk.
Han ber om ursäkt när det behövs.
-Han sa förlåt. -Är han inte hemsk?
Min-ji tycks veta hur hon ska hantera Gwan-hee.
-Hon vet. -Ja.
Hon lugnar honom och säger vad han vill höra.
-Det var därför Gwan-hee sa vad han sa. -Ja.
Jag trodde att han skulle avsluta förhållandet med Min-ji.
Precis.
Men plötsligt…
-Det blev tvärtom. -Min-ji var för gullig.
Du har rätt.
Hans hjärta smälte
-när han hörde henne gråta. -Det spelade roll.
-Hon grät igen. -Det gjorde hon.
Tror ni att Gwan-hee väljer Min-ji till slut?
Just nu, Min-ji…
Jag vet att det är en meningslös fråga.
-Vi får jämföra det med ett lopp. -Okej.
Hye-seon var i ledningen, men Min-ji sprang om.
-Ja. -Det var vad som hände.
-Vi pratar där inne. Det är svalt där. -Visst.
När jag var i Paradiset med Si-eun och Min-ji,
så tänkte jag på dig.
Jag tänkte på dig när jag åt god mat
och jag tänkte på dig när jag pratade med dem.
Det hade varit roligare om du var där.
Om jag hade fått välja hade jag stannat här med dig.
Jag menar det.
Då hade vi fått tillfälle att prata mer.
Vi har fortfarande tid idag.
Och i framtiden.
-Precis. -Eller hur?
Jag hoppas det.
Det är så ledsamt att det är vår sista dag.
Ja, du har rätt.
Jag insåg att han är väldigt pålitlig.
Han är en som alltid försöker hålla vad han har sagt.
Jag har insett det.
Hur många är det där inne?
-Var det många? -Ja, åtta ungefär.
Varför är ingen i andra rummet?
Ni två borde prata.
-Har ni pratat klart? -Ja.
Va?
-Har du nåt att säga? -Jösses.
Det är han som vill prata.
Bra sagt.
-Han fick honom. -Kändes bra.
Jag vill prata inomhus, men alla rum är…
Jag går in.
-Är det upptaget? -Prata här.
Nej.
Ni kan prata här.
Vad sorgligt.
Vad pratade du om med killarna?
Jag fick chansen att spela bidrottning.
Har du pratat med Min-ji?
Ja.
Det var inget speciellt.
Inget märkvärdigt.
Hur var det för Min-ji?
Hon grät tydligen när hon åt…
-Grät hon? -Ja.
Hon grät när hon pratade med Min-kyu.
-Varför det? -De gick och la sig tidigt, vid elva.
De sa båda att de umgicks som syskon.
Varför grät hon? Jag antar att nåt gjorde henne upprörd.
Kanske nåt triggade henne när de pratade.
-Hur tror du att det kommer att sluta? -Du menar ditt slutliga val?
-Ännu en fråga. -Han gör det igen.
-Ännu en "tänk om"-fråga. -Precis.
-Igen. -Han säger "om."
Han gör det så ofta.
-Hur tror du att det kommer att sluta? -Du menar ditt slutliga val?
När det gäller mig,
har jag redan berättat och tänker inte ändra mig.
Gårdagens resa hade stor inverkan på mig.
Det var betydelsefullt för mig.
Igår insåg jag
att det kanske hade varit bättre om jag hade valt dig istället för Won-ik.
Minns du när jag sa att jag inte ville åka?
Det var lite…
Att det blev så här får mig att känna mig lite…
Är du upprörd?
Ja, jag är upprörd att du valde Won-ik istället för mig.
Jag inser att jag hade fel om en hel del saker.
Jag tänkte inte efter.
På ett sätt var jag…
Jag visste att jag inte skulle ändra mig.
Men sen…
Det var därför.
Jag trodde att det skulle bli lätt att välja.
Jag ville berätta för dig när jag var säker.
Jag visste inte att jag skulle vara osäker.
Jag känner mig skyldig för att jag inte kan säga vad du vill höra.
-Va? -Det är så…
Min-ji undviker inte det hon vill ha sagt.
Idag var hon uppriktig om sina känslor för mig.
Ingen annan här har behandlat mig så.
Hye-seon var också uppriktig.
-Det var hon. -Ja.
-Det blir tröttsamt för Hye-seon. -Det är det redan.
Ingen annan här har behandlat mig så.
Det påverkar mig en hel del.
Jag ville fundera på saken och sen berätta för er om mitt slutliga val,
men jag kunde inte göra det med dig eller Min-ji.
Förstår du?
Inte?
Är Hye-seon chockad?
Jag tror att hon funderar.
Då borde du välja Min-ji.
Jag trodde att jag var värd mer än så.
Vi var i Paradiset två gånger, men du är fortfarande kluven.
Vi pratade till och med om vårt förhållande efter det här
när vi åt middag igår och imorse.
Om du fortfarande tänker på Min-ji, så passar du nog bättre med henne.
Jag vill inte vara med nån som inte vet vad han vill.
Jag säger inte att jag är förvirrad.
När jag hörde killarna prata om dig, så trodde jag att det var slut mellan oss.
-Det var då Min-ji kom… -Jag har förklarat tillräckligt.
Just nu känns det som om du dras till henne
eftersom du vet att hon kommer att välja dig.
Det är bortom min kontroll nu.
Jag tänker inte kämpa mer.
-Ja. -Hon sa helt rätt saker.
-Hon har rätt. -Mitt i prick.
-Verkligen. -Vilken lättnad.
-Hye-seon vet sin gräns. -Ja.
-Det var hennes gräns. -Vad mer begär han av henne?
Precis.
Nej, jag säger inte att det påverkade mig.
Kom igen.
Det är nog det här hon menade
när hon sa att han är lite patetisk ibland.
Åh, nej.
Nej, jag säger inte att det påverkade mig.
Men Min-ji sa att jag är hennes enda val
och jag ville berätta för dig att det bekymrar mig.
Tack för att du är ärlig och berättar det.
Jag uppskattar din ärlighet.
Men jag tänker så här.
Om det var allt som krävdes
för att påverka ditt slutliga val,
så tror jag att hon är det rätta valet.
Nej, jag säger inte att det var det som fick mig att ändra mig.
Jag försökte verkligen säga det på rätt sätt,
så bli inte arg.
-Okej? -Okej.
Det var så jag kände.
Jösses.
Var det så
att jag gjorde dig nervös?
-Det är jag jämt. -Jaså?
Ja, jag är sån.
Jösses.
Förlåt.
Det är okej.
Ha-jeong blev också arg på mig en gång när vi pratade
och Min-ji blev också upprörd, så jag börjar tro att jag är problemet.
Det var en stor insikt.
Det är nog därför det är så svårt att hata Gwan-hee.
Han är gullig ibland.
-Han är stjärnan i programmet. -Ja.
Eftersom jag har gjort alla tre upprörda minst en gång, så inser jag
att jag nog är problemet.
-Du fick se dig själv i spegeln. -Ja.
Det är väl bara sån jag är.
Jag tror det.
Det här är så svårt.
Om jag måste välja nån ikväll…
Jag skulle välja Min-young
och simma bort från Inferno. Det är så svårt det är.
Vad har Min-young gjort honom?
-Hon har aldrig haft med honom att göra. -Nej.
Jag har inte alls bestämt mig.
Varje gång jag har ett seriöst samtal med Hye-seon eller Min-ji,
så har de blivit arga eller gråtit.
Det fick mig att inse att det är mig det är fel på.
Jag har nog förnekat det, men nu förstår jag
att jag har jämfört dem lite för mycket.
Nu fattar han.
-Han har lärt sig sin läxa. -Ja.
Gwan-hee har förändrats.
Gwan-hee kommer att bli en bättre person efter programmet.
Allvarligt.
Han verkar vara en sån
som har svårt att prata om svåra saker.
Han bytte inställning varje gång ett samtal blev obehagligt.
Precis.
-Vänta. -Är han för snäll?
-Han hade inget emot att nobba Ha-jeong. -Ja, precis.
Helt ärligt talat, så väger han mellan Hye-seon och Min-ji
och nu vill han veta om Hye-seon har mer att ge än Min-ji.
Det är så det känns.
-Tror ni det? -Ja.
Hye-seon sa till honom att hon var klar
och att hon inte hade kontroll längre.
Hon bad honom att välja den andra tjejen vilket förvirrade honom.
Det är så det känns.
Jag tror att han sa det för att hantera situationen
och göra henne mindre arg.
Och att han dras till Min-ji.
Min-ji är den enda som inte har blivit arg på honom.
På grund av det kanske han väljer henne.
Hye-seon var kall, vilket antagligen gjorde honom snopen.
Det kändes som om han försökte ta sig ur situationen.
Blir det Hye-seon eller Min-ji? Jag har ingen aning.
Det här är vår sista kväll.
Vår sista tid tillsammans.
-Ja. -Eller hur?
Det är så vackert.
Sätt er.
Jag sätter mig här.
-Jag ska dricka Hoegaarden. -Vi kan ta dem direkt.
-Direkt? -Ja.
Okej.
-Se på eldens färg. -Det finns snacks.
Det är varmt.
Visst, om du vill.
Hon sitter bredvid honom.
Hon ville sitta bredvid honom, trotts hettan.
Det spelar ingen roll. Sätt dig.
-"Det spelar ingen roll." -Sätt dig.
-Vilken vill du ha? -Jag vet inte vad som är vad.
Den som smakar bäst.
Jag tar den blå.
Den här ser bättre ut.
Den passar dina kläder.
-Ha-bin, vad vill du ha? -Den.
Jag insåg att Min-ji var mycket mer envis än jag trodde.
Hon hade bestämt sig för att vara nära honom så mycket hon kunde.
På sätt och vis var jag redo att stå ut med det.
Hon valde att inte lägga sig i.
Bra val. Hon har gjort sitt bästa.
Jag vill ta ett foto.
När du vill ta ett foto,
-så gör du så här och väntar tre sekunder. -Okej.
Då fastnar bilden.
-Verkligen? -Jag har hört det.
När jag ser nåt fint så gör jag så här och räknar till tre.
-Jag kan inte stanna här. -Då fastnar det i minnet.
-Stanna. -Jag tror inte att jag kan.
-Vi kan väl skåla? -Det låter bra.
Okej.
-Det är dags. -Är ni redo?
Är alla redo?
Okej, skål!
-Skål! -Skål!
-Det är vår sista dag. -Det var roligt.
Ni har alla varit duktiga.
Jag kan inte fatta att det är slut.
-Samma här. -Eller hur?
Vi säger vår ålder. Killar först.
-Kul. -Ska vi avslöja vår ålder?
-De ska berätta. -Jag är nervös.
-Jag vill veta hans ålder. -Jag med.
-Allvarligt. -Jag kan inte bärga mig.
Tänk om han är yngre än mig?
-Vet inte Si-eun? -Si-eun vet inte hur gammal han är.
-Jag glömde att hon inte visste. -Precis.
-Hon blir chockad. -Hon blir så chockad.
-Vet du inte hans ålder? -Nej.
Vi fick aldrig åka till Paradiset.
Vänta, jag kan inte.
Är du så nervös?
Så gulligt.
Först ut,
jag är 24.
Jag är 24.
Vi blev också chockade.
Hon är så chockad.
Jag är 24.
-Min-woo! -Jag sa att han var ung.
-Va? -Jag visste att du var yngre…
-Min-woo! -Så du föddes 2000?
Ja.
-Verkligen? -Min-woo, föddes du 2000?
-Alla ställde sig plötsligt upp. -Okej.
-Det här är chockerande. -Allvarligt…
Han är den stiliga, yngre mannen.
Varför antog du att han var yngre?
-Vi kanske är samma ålder. -Precis.
Jag blev så överraskad när jag hörde hans ålder.
Men det fick mig att inse att han är väldigt mogen för sin ålder.
Det är otroligt att vi gick så bra ihop fast vi aldrig fick chansen
att dela personlig information.
Det fick mig att inse att det inte var så viktigt
och det fick mig att se på det mer positivt.
Jag är nyfiken på Si-euns ålder. Det är svårt att gissa.
Först ut
så är jag 27 år.
Tjugosju.
Hon är äldre än dig.
-Allvarligt? -Du är med nån äldre.
Han är tre år yngre.
Jag trodde att han var i min ålder.
Min-woo kommer att ha kul.
Efter att jag pratade med Si-eun och fick reda på hennes ålder och yrke,
så blev jag glad eftersom jag gillar äldre kvinnor.
Gwan-hees tur.
-Jag tror att han är äldst här. -Ja.
Jag föddes
1988.
-1988? -Min brors ålder.
-Hur gammal är han? -36.
-Två år äldre? -Du ser ung ut.
Okej. Vi vet vem som är äldst nu.
Vi har inte frågat alla.
Du är 12 år äldre än Min-woo.
-Tolv år? -Ja.
-Skiljer det 12 år? -Ja.
-Galet. -Allvarligt?
Mitt jobb är
-basketspelare. -Inte undra på det.
-Jag spelar professionellt. -Okej.
-Häftigt. -Jag är atlet.
Killarna borde prata om hur de ska tilltala varandra nu.
-Ja, sir. -Vi gör det.
-Så gammaldags. -Ja, sir.
Okej, sir.
Hörde ni vad han sa?
Min-kyu, sätt inte benen i kors.
Ja. Förlåt.
Gör han så redan?
Okej.
Jag har en fråga till Gwan-hee.
Du har haft mycket funderingar idag.
Har du bestämt dig eller funderar du fortfarande?
Inte än.
Jag har inte bestämt mig.
-Jag förstår. -Nu…
-Vi förstår nu. -Ja.
Han är ärlig.
Jag skulle bli förvånad om han hade bestämt sig.
-Ja. -Precis.
Det skulle inte vara likt Gwan-hee.
Han är bara ärlig.
Inte än.
Jag har inte bestämt mig.
Varför har du inte det?
Bra fråga.
Tja, jag…
Ingen kommentar.
-Ingen av dem är glada över det. -Nej.
Det är oroväckande.
Jag har en fråga till Hye-seon.
Om du kunde gå tillbaka i tiden till ett ögonblick, vilket skulle det vara?
Handlar det om Won-ik igen?
Vill han att hon ska säga ögonblicket
-när hon valde Won-ik? -Kanske?
Det känns som om han vill få ett specifikt svar.
-Allvarligt. -Hoppas att det inte är så.
Jag hoppas inte det.
Första dagen.
Första dagen?
-Vad betyder det? -Det kan betyda en hel del.
Det finns många sätt att tolka det.
-Menar hon att hon vill börja om? -Kanske en ny start?
-Hon var i Paradiset med honom den dagen. -Ja.
Hon kanske vill göra om den dagen.
-Kanske hon gillade den. -Hon kanske vill återuppleva den.
-Man kan tolka det på olika sätt. -Du har rätt.
-Det finns tolkningsutrymme. -Ja.
Första dagen.
Första dagen?
Jag tror att han väntade sig att jag skulle säga dagen
när jag for till Paradiset med Won-ik,
men jag ville inte ge honom den tillfredsställelsen.
Det var därför jag sa första dagen.
-Hon visste. -Hye-seon visste det redan.
-Hon ser rakt igenom honom. -Precis.
Hye-seon är rätt snabbtänkt.
Gwan-hee påverkas lätt av sånt här.
-Precis. -Jag undrar hur han känner.
Jag med.
-Han ser inte så glad ut. -Nej.
Är det min tur?
Min-ji.
-Du dök upp mitt i. -Ja.
Du har säkert pratat med många.
Ja.
Har du bestämt dig?
Jag?
Om jag har bestämt mig?
Ja, det har jag.
Jag hoppas att jag har gjort rätt val.
Jag har en fråga till Hye-seon.
Mycket har hänt sen vi kom hit.
Av alla ögonblick, vilket fick ditt hjärta att bulta mest?
Tack vare en kille?
Ja, tack vare en kille.
Jag kommer inte på nåt.
Hon kommer inte på nåt.
Hon vill inte ge honom svaret han vill.
Nej.
-Hye-seon verkar upprörd. -Ja.
-Hon är nog utmattad. -Ja.
Hon vill inte smickra honom, speciellt inte sista kvällen.
Det är nog jobbigt.
Verkligen?
Kände du aldrig nåt?
Nej.
Okej, du säger nej.
Bra jobbat allihop.
Jag hoppas…
Han är yngst här.
Så gulligt.
"Så gulligt."
Jag ville bara säga att jag hoppas att vi alla får träffas
så ofta vi kan efter att vi lämnar det här bakom oss.
Jag gjorde många misstag men tack för att ni tog hand om mig.
-Han är så gullig. -Du gjorde inga misstag.
Det har gått sex år sen jag startade mitt företag
och det här var min första semester.
Tack för att ni gjorde den här semestern så speciell för mig.
Jag kommer nog aldrig att glömma min tid här.
Tack.
-Gråt inte. -Okej.
-Tja… -Nej, gör inte det…
För tidigt att gråta. Vi har morgondagen kvar.
Jag är bara tacksam för allt.
Jag tycker att det är otroligt att alla här är så snälla.
Jag är tacksam att jag fick träffa er alla.
Jag hade jättekul.
Jag är tacksam för varje ögonblick vi har haft tillsammans.
Herregud.
Gråter du?
Gwan-hee.
-Gråter han? -Allvarligt?
-Va? Allvarligt. -Det här är galet.
-Jag älskar Gwan-hee. -Jag förstår inte honom.
-Det är därför gillar folk honom. -Precis.
-Han är rar. -Det är han.
-Gwan-hee. -Åh, nej.
-Gwan-hee. -Jag förstår att han gråter.
Vad är det?
-Det kan ändras igen. -Tårarna…
De där tårarna kan återförena dem.
-Ja, det kan hända. -Eller hur?
Vad är det?
Älskling.
Älskling, gråt inte.
Är du emotionell?
Vad är det? Varför gråter du?
Herregud.
Tja…
Under min karriär som professionell atlet,
så har jag alltid tyckt att träningen är svår.
Nästa vecka börjar jag träna igen.
Jag värdesätter minnena och den roliga tiden vi haft tillsammans
när jag börjar träna hårt igen.
När säsongen börjar i vinter
så får ni se mig spela.
Gråter han för att han inte vill träna?
-För att det är för jobbigt? -Kanske.
-Han måste träna igen. -Han hade så kul här.
Den hemska träningen väntar.
Jag antar att Gwan-hee hade en svängig period här.
Han gråter nog inte på grund av träningen.
Precis.
Bra jobbat, Gwan-hee.
Bra jobbat.
Han verkar väldigt godhjärtad.
Anledningen är
att vi inte ber honom att gifta sig med nån av dem.
Han tar det väldigt seriöst.
-Han är ärlig. -Han är så ren.
Vi visste att det skulle hända, men han har inte bestämt sig.
Jag undrar hur Hye-seon och Min-ji känner.
Jag skulle vara irriterad.
"Har du inte bestämt dig än?"
-Jag skulle känna så. -Precis.
-Hye-seon verkade utmattad. -Ja.
Jag förstår varför. Hye-seon vill inte smickra Gwan-hee längre.
Om hon sagt att hjärtat bultade, då hade Gwan-hee blivit glad.
Jag tror inte att hon vill att han ska välja henne på grund av det.
Jag tror att hon känner Gwan-hee bättre än nån annan där.
Hon känner honom och vill inte smickra honom längre.
-Hon har gjort mer än nog. -Ja, det har hon.
"Måste jag gå så här långt för att dejta nån som han?"
-Hon känner nog så. -Hon är trött.
-Hon är utmattad. -Precis.
Hej, där är du.
Varför grät du?
-Va? -Varför grät du så mycket?
Varför grät du?
Jag vet. Det är pinsamt.
Det här kommer att förstöra mitt rykte.
När du började gråta, började alla andra gråta också.
Det var inte så många som grät.
Hur som helst, hur går det? Har du inte bestämt dig än?
-Det har jag. -Och?
Var det jobbigt att ha Min-ji bredvid dig?
Det är både du och Min-ji.
Jag ville inte dela mitt beslut med alla där.
Det var inte lätt
att komma fram till det beslutet.
Det var därför…
Jag ville inte dela det öppet.
Jag har en sista sak jag vill säga till dig.
Av alla jag har träffat här,
så är du den mest godhjärtade personen.
Jag märker att du är väldigt omtänksam.
Jag har lärt mig en hel del från dig.
Jag ville bara säga…
…att du är en mycket bättre person än du kanske tror att du är.
Så…
Jag ville säga det innan vi åker härifrån.
Tack.
Jag mår dåligt över vad jag har gjort mot Min-ji,
men det jag gjorde mot dig känns värre.
Vi har umgåtts mer.
Jag känner…
Jag sårade dig och det känns hemskt.
Folk tror nog att jag jämförde er.
Om du kände samma sak, så kan jag inte hävda nåt annat.
Okej.
Det var det.
Är det här för att jag blev arg på dig?
Till viss del, antar jag.
Känslorna jag hade när jag var med dig och ögonblicken vi delade tillsammans
var mycket mer speciella än nåt annat jag känt
med nån annan.
Jag väntade mig inte att han skulle gråta.
Han har nog bestämt sig.
-Det kändes som ett farväl. -Ja.
Säger ni att det är hans sätt att säga att han inte väljer henne?
-Ja. -Är det vad det här samtalet är?
"Förlåt för att jag inte väljer dig.
Men du är en så fin person."
Jag tror inte att Gwan-hee visste
-hur han kände förrän nu. -Precis.
Det är därför han skyller på sig själv…
-Du har rätt. -…och inser vad han gjorde.
-Han väljer nog Min-ji. -Det blir nog Min-ji.
-Vi vet inte vad som händer imorgon. -Jag tror…
-Jag tror att han väljer Hye-seon. -Va?
-Verkligen? -Ja.
-Jaså? -Han väljer nog henne.
Jag vet inte varför,
-men jag tror det. -Tror du det?
-Jag menar, tänk efter. -Okej.
Om han inte tänkte välja henne, så skulle han känna sig skyldig.
-Precis. -Men han skulle inte gråta.
Han är dragen till henne.
Fortfarande?
-Han har känslor för henne. -Han tyckte om henne.
Därför väljer han nog henne.
Det är så jag tolkar vad Gwan-hee gjorde.
-Han hade känslor för två… -Precis.
-…men han valde att släppa en. -Exakt.
Han avslutade nog med Hye-seon så att han kunde fokusera på Min-ji.
Men i slutändan är han nog mer dragen till Hye-seon.
När Hye-seon började gråta, så började han också gråta.
Jag tror att de kände ett samband där.
-Tårar av samband. -Precis.
Folk gråter inte så lätt.
-Man måste bli berörd. -Det stämmer.
De kände ett samband.
-Jag vet inte. -Vi har olika åsikter.
-Har vi haft så här olika åsikter förr? -Jag undrar vad som händer.
Det är första gången.
SISTA DAGEN
-Sista dagen. -Finalen.
-Cirkeln sluts. -Sista dagen.
Idag är dagen.
Herregud.
Jag vill härifrån, men det känns konstigt.
Jag vet. Det här stället kommer att lämna
ett bestående avtryck. Eller hur?
Ett enormt avtryck.
Om han är ute och går,
-så har han inte bestämt sig. -Han funderar.
Om han hade bestämt sig,
så skulle han inte gå. Han skulle vara lugn.
-Du har rätt. -Han har inte valt.
Det är verkligen sista dagen.
Jag vet.
-Jag är nyfiken på Gwan-hee. -Ja.
Vem väljer han?
Ja, jag är så nyfiken.
Jag är så nervös.
Jag är också spänd på att få veta.
Det är så oförutsägbart.
YU SI-EUN
SON WON-IK
Det är er sista dag i världens hetaste inferno, Single's Inferno.
KIM GYU-RI
PARK MIN-KYU
Nu ska ni göra era slutliga val.
AN MIN-YOUNG
LEE JIN-SEOK
CHO MIN-JI
LEE GWAN-HEE
CHOI HYE-SEON
YUN HA-JEONG
YUN HA-BIN
Är du nervös?
Ja, lite.
Lee Jin-seok.
Gå till Infernos portar.
Jag är så nervös.
Damer, om ni har valt Lee Jin-seok,
gå och ställ er framför honom.
-Så det är så man gör. -Okej.
Min-young kommer att gå, eller hur?
-Hon går. -Herregud.
Ja, hon går.
-Hej då. -Hej då.
-Vi ses. -Hejdå.
-Vi ses. -Du kommer nog inte tillbaka.
-Inte? -Du lämnar oss.
Jin-seok kommer att bli så glad.
Jag är nervös.
Jin-seok.
Tack för att du har varit så snäll mot mig.
Det här stället hade varit ett helvete utan dig.
Baka bröd åt mig när vi kommer ut.
Min-young.
Tack.
Det var allt.
Jisses.
Lee Jin-seok, avslöja ditt slutliga val.
Personen jag vill lämna Inferno med är…
An Min-young.
-Jösses. -Jag är glad för deras skull.
-Ett gulligt par. -Ja.
An Min-young.
Så gulligt!
Vi visste det redan.
Jag vet.
Bäst att du lyssnar på mig.
-Du också. -Det ska jag.
-Var snäll mot mig. -Det ska jag vara.
De ser nygifta ut.
Det gör de.
Hon lärde sig att inte spela svårfångad.
-Precis. -Det är sant.
Helt klart.
-En viktig läxa. -Hon ser bara honom nu.
Fint att se hur hon förändrades.
-Ja. -Det var gulligt.
Kim Gyu-ri.
Gå till Infernos portar.
-Det är Gyu-ris tur. -Jag vet inte alls vem hon väljer.
Om Kim Gyu-ri är ert slutliga val,
gå och ställ er framför henne.
Hej då.
Hon är den enda för honom.
-Min-kyu är en bra kille. -Ja.
Hej, Gyu-ri.
Vi har varit i Paradiset två gånger
och jag hade kul med dig där.
Jag hade också trevligt i Inferno med dig.
Mitt hjärta bultade för första gången på länge.
Tack.
-Jag vill också tacka dig. -Okej.
Jag hoppas att vi kommer överens.
Okej.
-Det känns bra. -Jösses…
Vad? Tycker inte du det?
Hon vill komma överens med honom.
Ja, hon sa det.
-Men kanske som vänner. -Va?
Det kan betyda två saker.
-Som vänner eller ett par. -Okej.
Kim Gyu-ri, berätta ditt slutliga val.
Personen jag vill lämna Inferno med är…
Park Min-kyu.
Det blev så.
-Vilken lättnad. -Vad bra.
Park Min-kyu.
Jag köper blåbärspaj åt dig.
Hur många bitar?
Så många du vill.
Tills du blir trött på dem.
Han ändrade sig inte.
-Det gick bra för honom. -Ja.
Yu Si-eun.
Gå till Infernos portar.
Lycka till.
Om Yu Si-eun är ert slutliga val
gå och ställ er framför henne.
Okej.
-Han vet redan hur det blir. -Ja.
För det första, Si-eun,
ju mer jag pratade med dig
desto mer fick jag lära mig om dig och alla dina fina sidor.
Det var det som fick mitt hjärta att bulta.
Jag är tacksam för känslorna jag fick med dig.
Tack för allt i Paradiset…
Jag menar, i Inferno.
Det var nog ett Paradis för honom.
Det var ett Paradis.
Vår tajming var fel hela tiden
och det var svårt för oss.
Men jag är glad att vi fick prata en hel del till slut.
Jag gjorde mig glad.
Jag glömmer aldrig det.
Tack.
Samtalen vi hade var trevliga.
Jag njöt av dem.
Bra jobbat här.
När vi först kom till Inferno tillsammans,
var det du och jag som fick mest tid med varandra och vi pratade mycket.
Jag har lärt mig mycket av dig.
Vi skapade många bra minnen ihop.
Du var toppen. Tack.
Yu Si-eun, avslöja ditt slutliga val.
Personen jag vill lämna Inferno med är…
Choi Min-woo.
-Okej. -Ja, hon har valt.
-Herregud. -De blir ett bra par.
Det är synd om Won-ik.
Choi Min-woo.
Vi går.
Bra jobbat.
-Detsamma. -Tack.
-Vi är alla finklädda idag. -Ja, eller hur?
-Hur ser jag ut? -Som en prinsessa.
-Gör jag? -Ja.
Du är som en prins.
-Verkligen? -Ja.
Hämtar prinsen prinsessan?
-Ja, självklart. -Vart ska vi nu?
Är de det fösta paret som inte var till Paradiset ihop?
-Jösses. -Du har rätt.
De blev ihop när de pratade och umgicks i Inferno.
-Att det kunde hända. -Ja, precis.
Jag ville säga att jag gillade henne mer än vad jag själv väntat.
Är du okej?
Jag är ledsen.
Lee Gwan-hee.
Gå till Infernos portar.
-Jösses. -Det här spännande.
Ögonblicket vi väntat på.
Damer, om Lee Gwan-hee är ert slutliga val,
gå och ställ er framför honom.
Han visste nog om mitt val.
Här kommer hon.
Jösses.
Ha-jeong.
Det betyder att Ha-bin inte klarade det.
Han får stanna med Won-ik.
-Trevligt att se er. -Detsamma.
-Vad? -Hon reser sig inte.
Verkligen?
Allt förändras…
-Vad? -…om Hye-seon inte går.
-Nu går hon. -Ja, självklart.
Jag visste det.
Det bästa valet jag gjorde här i inferno
var att jag pratade med dig först.
Du fick mitt hjärta att bulta.
Jag glömmer aldrig hur det kändes när vi träffades för första gången.
Jag tror starkt på de ömsesidiga känslorna vi hade för varandra.
Du var nog den jag pratade mest med
och jag berättade om mina känslor för dig från början.
Jag vet att du är en bra man som är snäll och godhjärtad.
Tack för att du sa att jag också är en fin person.
Min-ji, jag gillar färgen på din klänning.
Jösses.
-Jag vet. -Du förstår…
Du är verkligen min typ av tjej.
Jag fick dåligt samvete att jag inte behandlade dig bättre.
Jag ville säga det igår.
Ibland gjorde jag dig lycklig och andra gånger gjorde jag dig ledsen.
Du fick gå igenom en berg- och dalbana av känslor
och jag ber om ursäkt för det.
Jag hade känslor för dig, Ha-jeong.
Jag hoppas att vi kan äta nåt ihop
efter att vi lämnat detta.
Hye-seon. Se till att inte snubbla omkull när jag inte är i närheten
och ät inte ensam.
Och gråt inte ensam.
Jag vet att du klarar dig bra utan mig.
-Jag antar att han väljer Min-ji. -Det blir Min-ji.
Jag tror att det blir Hye-seon.
Lee Gwan-hee, avslöja ditt slutliga val.
Vem tror du att han väljer?
Jag tror…
Ingen aning.
Kanske Hye-seon…
-Han förvirrar mig. -Ja.
Min-ji, tror jag.
Personen jag vill lämna Inferno med är…
Ha-jeong?
-Ingen av oss vet säkert. -Ha-jeong?
Choi Hye-seon.
-Vad var det jag sa? -Där ser ni?
Allvarligt?
Vad var det jag sa?
Ja, jag kände det på mig.
Han grät inte av ånger.
-Såklart inte. -Tårarna?
Jag kände det i det ögonblicket.
Vad var det jag sa?
Jin-hyung.
-Jag visste det. -Du hade rätt.
Ni var för godtrogna.
-Ja, precis. -Det här är galet.
-Ni får lära er. -Han lurade oss in i det sista.
Allvarligt.
Gwan-hee! Du får inte göra så!
Han gjorde oss utmattade i slutet.
-Seriöst. -Han är otrolig.
Han är fantastisk.
Choi Hye-seon.
Jag kan inte tro det.
Du håller hårt i min hand idag.
Varför skulle jag inte det?
Du är löjlig.
Bra jobbat.
Samtalen vi hade i Paradiset igår
kunde man bara ha med nån man känner samband med.
Jag kunde inte sluta tänka på henne
och jag kunde inte sluta bry mig om henne.
Om jag hade valt Min-ji, skulle jag fortsätta att tänka på Hye-seon.
Om jag valde Hye-seon,
så skulle jag inte tänka på Min-ji lika mycket
och därför valde jag Hye-seon utan att tveka.
Jag fattar.
Men hur kunde det här hända?
Det var chockerande. Jag hade ingen aning.
-Va? -Jag hade ingen aning.
-Om vadå? -Att det kunde hända.
-Var det oväntat? -Ja.
Jag visste att han inte hade valt mig.
Jösses, det här är galet.
Hej.
Mitt slutliga val är…
Yun Ha-jeong.
YUN HA-JEONG
Hon gav mig många olika känslor här.
Jag borde ha varit mer manlig med henne.
Jag ångrar mycket och jag borde ha gjort mer.
Jag lärde mig mycket av henne och vill tacka henne för det.
Alla beslut jag har tagit har varit ärliga
och aldrig utan eftertanke.
Jag hade inte ändrat nåt om jag fick börja om.
Jag uttryckte mina känslor
och det är allt som spelar nån roll.
Jag var alltid ärlig med mina känslor, så jag ångrar inget.
-Okej. -Okej.
Single's Inferno var hetare och mer händelserikt än nånsin
och det slutade med fyra par.
Grattis till dem alla.
Gratulerar.
Vi fick inte slappna av förrän i sista ögonblicket.
Vad tyckte ni om den här säsongen?
Som deltagare i den andra säsongen,
så försökte jag se det från deras perspektiv.
Vissa situationer var svåra att förstå,
men som tidigare deltagare kunde jag relatera mer.
När man är där så är det naturligt att det stället blir hela ens värld.
Man blir engagerad.
Blir man som en tävlingshäst?
Ja, precis.
Man fokuserar på ett mål.
-Bara ett mål? -Precis.
Det slutliga valet.
Vi tackar alla deltagare för att de gjorde sitt bästa.
-Absolut. -Ja.
-Alla kämpade bra. -Jag skulle ha gråtit varje dag.
-Ja, varje natt. -Ja.
Undertexter: Julia Norlander