LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
PAKAO ZA SAMCE, RAJ ZA PAROVE
Što ima? Tko ti se sviđa?
Tko? Smijem li pitati?
Evo što sam rekao.
Zasigurno ću znati nakon današnjeg razgovora.
-Čekao si nekoga? -Što?
Rekao sam da želim razgovarati s tobom.
-Stvarno? Zašto? -Da.
Govorim da želim razgovarati s tobom.
Nije znala?
-Izgleda da nije. -Ajme.
Mislila je da su prijatelji.
Rekao sam da želim razgovarati s tobom.
-Stvarno? Zašto? -Da.
Govorim da želim razgovarati s tobom.
Nisam imala pojma.
-Kad smo pili kavu… -Da.
Bilo je kratko.
-Da. -Ali…
Drukčija si nego što sam mislio.
Sviđa mi se tvoja osobnost.
-Kužim. -Da. Super je.
Mislio sam da bi bilo zabavno družiti se s tobom.
Uopće nisam…
Iskreno, nakon našeg razgovora
nisam bila sigurna.
-Stvarno? -Da.
-Nisi ništa osjećala? -Nisam.
Ništa nisam osjećala.
Bila si opuštenija nego što sam očekivao. A upravo takve žene volim.
Pomislio sam da mi s tobom neće biti dosadno.
Nismo na istoj valnoj duljini.
Da, uopće nismo.
-Baš šteta. -Da, šteta.
Znači, tako.
Kako da to sročim? Ostavljaš snažan dojam.
Snažan dojam?
Ali si opuštena.
Taj je kontrast privlačan.
Obasipaš me komplimentima.
Nimalo nalik prošlom putu.
Jest. To sam ti rekao i onda.
Samo se ne sjećaš.
-Ne. -Što je?
Ne.
Rekao sam ti da si drukčija nego što sam mislio.
-Istina. -To je to.
Da, ali je…
Imaš pravo.
Ne sviđa joj se on.
-Ne. -Ne.
-Osjeća nešto. -Stvarno?
-Da. -Stvarno? Misliš?
Kad razgovaraš s ljudima,
ne možeš ih stalno ispitivati kako im je u Paklu ili u Raju
i je li im hrana ukusna.
Ne možeš stalno razgovarati o tim istim i površnim stvarima.
Ali, ma koliko vremena proveo ovdje,
s nekim se osobama ne možeš izdići iznad te razine.
A onda kroz razgovor shvatiš da s drugima možeš to učiniti.
Upravo me takve osobe privlače.
Zato sam se od početka osjećao ugodno u društvu Min-seol.
I u tvom sam se društvu tako osjećao.
To mi se svidjelo.
Dok smo pili kavu,
pomislio sam: „I s njom mi je ugodno, ali na drukčiji način.
Bilo bi zabavno otići s njom u Raj.”
Zato sam predložio da odemo.
-Kužim. -Da.
-Tko zna hoćemo ikad li otići. -Ja…
Razmišljam o sutrašnjoj igri.
Jako želim pobijediti.
A drugo mjesto?
-Zanima te samo prvo? -Drugo je beznačajno.
Bilo bi mi još gore.
Ako se natječem, moram pobijediti.
Jako si iskren.
Ne želim glumiti.
Ni ja.
Jun-seo,
misliš li da se možeš zaljubiti za deset dana?
To mi se dosad nije dogodilo.
Ali tko zna?
Rekao sam vam.
Da, čini se da razmišlja o tome.
Moguće je.
Bili su zajedno na bazenu.
Družili su se kao prijatelji.
Ali sad kad joj je to rekao,
mogla bi pomisliti da je bio kraj nje jer mu se sviđa.
To bi joj bilo previše.
Bit će izmoždena.
-Istina. -Ono…
Tri muškarca.
Mora stati.
Ne šalim se.
Evo što ću vam reći o Si-an.
Tako barem ja mislim.
Njoj nije važno sviđa li se kome.
Njoj je važan onaj koji se njoj sviđa.
Ma ne.
-Zato što… -Ali…
Koliko je dugo poznaješ?
-Dobro je poznajem. -Zbilja?
Dobro sam je upoznao.
Smatram da Si-an misli da je Jun-seo pristojan momak.
Kyuhyune, ja mislim
da joj se sviđa nekoliko muškaraca i da je to trenutačno zbunjuje.
-Ali odlučit će se za Jeong-sua. -Da, za njega.
Važno je da se osoba njoj sviđa.
A on je stalno privlači.
-Tu sad na scenu stupa Jun-seo. -Da, slažem se.
Si-an je zapravo iskrena.
-Da. -Ono…
-Dopušta da je emocije vode. -Da, neodlučna je.
Ali trenutačno nije.
Očito je da se ne koleba.
Ne, kolebala se.
Djelovala je iznenađeno.
-Nas dvije… -Ne znam.
-Mislim da nije. -Ne.
Nas troje mislimo da se nije pokolebala.
Katkad nas osjećaj prevari.
Vidjet ćemo tko ima pravo.
-Saznat ćemo. -Da.
-Igrate igru? -Da, „Što bi radije?”.
-Da. -Sjedni.
Previše sam popila.
Triježnjenje.
Si-an, otrijezni se.
Promijenilo se lani.
Netko mi se sviđao.
-Što Si-an radi? -Ta je osoba…
Trijezni se.
Što radiš?
Hej, što radiš?
Uplašio si me.
-Pijana sam. -Da?
Lice ti se zacrvenjelo.
-Da. -Da.
-Loše podnosim… -Puno si popila?
Ne, nisam puno.
-Razgovarala si s ostalim momcima? -Da.
-Stvarno? -Da.
-Što… -Jesam… Što?
S kim?
-Sa svima? -S kim?
-Molim? -Vidio sam te.
-Što si vidio? -Ondje.
-Bila si s Theom. -Da.
I s Jun-seom.
To je sve.
-Stvarno? -Da.
Bila si samo s njima?
Da.
Nisam uspio pronaći pravo vrijeme za razgovor.
-Znači, tako. -Da.
Jesi li se otrijeznila?
-Nisam. -Još nisi?
Zato se ljuljam.
Trebao mi je svjež zrak.
Vrati se kad se otrijezniš.
-Može. Bok. -Da.
Trebao je ostati.
Si-an mu nije pružila priliku za to.
Čini se da Si-an zaista ne zanima Jong-hoon.
-Misliš? -Slažem se.
-Osjetila sam. -Očito je.
Slažem se.
Inače se ne bi tako ponašala.
RAJ PARK HAE-LIN I KIM JEONG-SU
Čovječe.
Ovo je zakon.
Ajme.
Skoro sam ti opet slomio ruku.
-Raširit ću prekrivač. -Može.
-Jeong-su je pravi kavalir. -Jednostavno je takav.
Da.
Ovo je super.
Krenuli smo.
Može li bolje od ovoga?
Ne.
Mislim da sam starija od tebe.
-Stvarno? -Imam taj osjećaj.
Dobro pogađam dob, ali tvoju ne mogu skužiti.
-Da ti kažem? -Da.
Imam 24 godine.
Dvadeset četiri? Stvarno?
Rođena sam 2000. godine.
Što je?
-A ti si rođen 199… -Ne bih pogodio.
Stvarno nisi imao pojma.
Kad je osoba lijepa,
teško je pogoditi njezinu dob.
Čime se baviš?
Studiram glumu.
-Ne čudi me. -Zašto?
Studentica sam glume.
Obožavam čitati klasike u okviru studija.
Puni su likova koje ne možete ni zamisliti.
Super mi je proučavati ih,
pa dajem sve od sebe.
PARK HAE-LIN, 24 GODINE STUDENTICA GLUME
Kad si sinoć išao spavati?
-Sinoć? -Jesi li odmah išao u krevet?
-Čekao sam te. -Da?
Da završim razgovore?
-Da, čekao sam da završiš. -Kužim.
Dugo si razgovarala.
Ali…
Čekao sam…
-A onda sam otišao spavati. -Kužim.
Dugo si razgovarala s ostalima, zar ne?
Da.
Ali…
-Samo malo. -Zaboga.
Kao da joj je dečko.
Je li to učinio instinktivno jer je kavalir,
ili namjerno kako bi je impresionirao?
-Mislim da mu je to prirodno. -Kužim.
-Ja mislim da očijuka. -I ja.
-Naravno. -I ja.
-Očijuka s njom. -Sklonio joj je kosu.
Ali…
Kao što sam već rekla, zanimaju me dvojica.
Da.
To se nije promijenilo.
-Dong-ho i ja? -Da.
Nema promjene.
Svi su rekli da si super osoba nakon razgovora s tobom.
Stvarno?
Pa, žene…
Jedno je sigurno.
Nijedna žena ne izgleda kao…
Kao ja?
Nijedna nije nalik tebi.
Zanimljivo.
Ističeš se.
-Stvarno? Sad sam baš sretna. -Da.
Jednostavno uživaj.
Takve te stvari razvesele.
-Da. -Da.
Jeong-su se i i dalje trudi.
-Da. -Da.
Stigli smo.
Napuhanci u obliku patke.
O tome sam ti govorila.
-Što? -Želim se voziti na onome.
-Na onome? -Da.
-Na gumenjacima. -Može.
Idemo.
-Hoćemo li? -Može.
Hladno je!
Prevrnut ćemo se!
Suptilno.
O, ne!
Treba li biti ovako?
Bilo je super.
-Rijeka Han ima dobar okus. -Da.
Možeš ti to!
Pokazat će joj?
-Zna skijati na vodi. -Sigurno je dobar.
Evo ga.
Krenuo je.
Dobar je.
Dobar je u svemu.
Sve zna.
Teško je tako stajati.
-Zbilja? -Da.
Djeluje jako iskusno.
Ali ne djeluje posebice vješto.
Možeš ti to!
Dobro ti ide.
Baš je bilo zabavno.
-Jako zabavno. -Bilo je prezabavno.
Čini mi se da između njih nema kemije.
-Djeluju oprezno. -Da.
Ne osjećam kemiju.
Jeong-su se trudi da razgovor teče prirodno.
-Ali ne djeluje prirodno. -Da.
Mislim da je shvatila da nisu kompatibilni nakon razgovora na jahti.
-Njezin je entuzijazam splasnuo. -Da.
Imam osjećaj
da se Jeong-su uvijek trudi ostaviti snažan dojam i biti šarmantan.
-Kad upozna nekoga. -Da.
Ali kako vrijeme prolazi,
ako ne bude oprezan, djevojke će pomisliti:
„Nije takav samo prema meni.
Takav je prema svim djevojkama.”
Da je riječ o meni, čak i da mi se svidi,
bila bih…
-Bila bih oprezna. -Imaš pravo.
Da.
RAJ PARK HAE-LIN I KOOK DONG-HO
Zalazak je predivan.
Imamo dobra mjesta.
Nazdravimo.
Smijem li…
Smijem li pogađati koliko imaš godina?
-Baš te zanima. -Brzam li?
Ne, ma kakvi.
Što misliš?
Dvadeset…
Znači, tako?
Dvadeset četiri?
Kužim.
Imaš 24 godine.
Koliko bi meni dala?
Ne djeluješ staro.
Što misliš?
Trideset.
-Da. -Stvarno?
-Točno. Imam 30 godina. -Stvarno?
-Čovječe. -Svaka čast.
Zanima me čime se baviš.
-Smijem pogađati? -Naravno.
Izgledaš kao da sviraš haegeum u orkestru Nacionalnog centra Gugak.
Ili kao da sviraš gayageum.
Ono poput citre.
To bi bio jako zanimljiv prizor.
-Studiram. -Što?
Glumu.
-Znači, tako. -Da.
Zanimljivo.
Što misliš, čime se ja bavim?
Mislim da si bio dobar učenik.
Često rabim kalkulator na poslu.
Ne čudim se.
-Što to znači? -Da.
-Stvarno? -Djeluješ…
-Djeluješ kao da znaš matematiku. -Da?
Znanstvenik koji zna matematiku.
-Što je to? -Ono…
Matematičar i znanstvenik.
Računovođa si?
-Tako je. Jesam. -Stvarno?
-Dobra sam, zar ne? -Da.
Dobro ti ide pogađanje.
Računovođa sam.
Radim za veliku korejsku računovodstvenu agenciju.
Opseg posla računovođe
uključuje revizije, ispunjavanje poreznih prijava i savjetovanje.
Bavim se financijskim savjetovanjem,
pružam savjete vezane uz procjenu,
dubinsku analizu i prikupljanje sredstava za ulaganje
kako bih pomogao tvrtkama u donošenju odluka.
KOOK DONG-HO, 30 GODINA RAČUNOVOĐA
Znači, tako.
To mi se sviđa.
Da?
Jesi li se oduvijek želio time baviti?
Kad je riječ o meni,
samo sam učio jer nisam znao čime se želim baviti.
-Iskreno… -Zanimljivo.
Super mi je kad vidim da ljudi rade ono što vole.
-Stvarno? -Da.
-Voliš ono što radiš? -Da.
Ovo mi je jako fascinantno jer si toliko drukčiji od mene.
Izabrala sam vas dvojicu
jer mi je Jeong-su jako sličan,
a ti si potpuno…
-Drukčiji. -Drukčiji od mene.
-Da. -Da.
Tako je.
S Jeong-suom sam se željela zabaviti,
a s tobom sam željela razgovarati.
Da.
Imaš li hobi? Mislim da sam ti rekao da je moj planinarenje.
-Nismo razgovarali o tome. -Nismo? Da čujem.
Volim čitati.
-Zbilja? -Da, mnogo čitam.
Ja mrzim čitanje.
Stvarno? Totalno smo različiti.
-Možeš pročitati moje knjige. -Može.
Mrzim knjige.
Zašto?
Morao sam mnogo čitati na faksu.
-Dosta ti je čitanja. -Ne ide mi čitanje.
Nemam razvijene jezične sposobnosti.
Voliš li vježbati?
Mislim da ne voliš.
Pa…
Vježbam, moram se brinuti za zdravlje.
Ali ne obožavam vježbati.
To me ne raduje.
Vježbam da bih bio zdrav.
-I doživio stotu. -Da.
Želiš dugo živjeti?
Dugo i zdravo.
-I tu se razlikujemo. -Da.
Želim kratak, ali ispunjen život.
Nema svrhe dugo živjeti.
Bar tako mislim.
Totalno smo različiti.
-Nevjerojatno. -Baš nevjerojatno.
Različitiji su nego što sam očekivao.
Zar ne?
-Različitosti se privlače. -Istina.
-Kad je riječ o meni… -Da?
Sviđaju mi se osobe drukčije od mene.
Ne znam kako ti razmišljaš.
Ali nešto me zanima.
Imam osjećaj
da ti se inače ne bi svidio netko poput mene.
Iskreno…
Pa, iskreno…
Drukčija si od djevojaka s kojima inače izlazim.
I mislila sam.
Zato mi je ovo toliko posebno.
Jako sam znatiželjan.
Mislim da te privlače djevojke nedužna izgleda.
Zar ne? Budi iskren.
Volim iskrenost.
Zanimaju me ovakve stvari.
Vedre osobe…
Mislim da ti se sviđaju vedre i nasmijane djevojke.
-Imaš pravo. Tako je očito? -Ja nisam takva.
-Ti si poput sunca. -Tako da…
Uzbudljiva si.
Znači, netko nasmijan?
-Sutra ću saznati tko je to. -Pa…
Reći ćeš mi o kome je riječ.
Jako me zanima.
Znatiželjna sam osoba.
Znaš kako to ide.
Nešto te mora zanimati da bi bio znatiželjan.
Tako je.
Svake me tri minute iznenadiš, teško mi je sabrati se.
-Vrti ti se u glavi? -Ne.
Poznata sam po tome što zavrtim glavu muškarcima.
Pogubio se kraj Hae-lin.
Protresla ga je.
-Totalno su drukčiji. -Totalno.
Nešto me jako zanima.
Zanima me kako ćeš se slagati s ostalima.
-Da. -Želim vas vidjeti kako igrate igru.
-Što? -Želim vidjeti koliko si energična.
-To me zanima. -Da.
Misliš da ćeš pobijediti?
Jesu li ostale djevojke visoke?
Ti si možda najviša.
-Da? -Viša si od 170 cm?
Ma kakvi. Točno 170 cm.
-Točno 170 cm? -Da.
Imaš lijep stas.
Ramena su ti definirana.
-Zbilja? -To je kompliment?
-Da. -Stvarno?
Izgledaš jako dobro.
Visoka si i izdužena.
Imam dugačke ruke?
I moje su dugačke.
Usporedit ćemo dužinu.
Može.
Tu su negdje.
-Moje su jako dugačke. -Da.
Nosim odjela rađena po mjeri.
-Izgledam kao orangutan. -I ja.
Napokon nešto zajedničko.
Da.
-Najela si se? -Da.
-Je li ti bilo ukusno? -Da.
Usporedimo dužinu ruku. Nasloni rame uz moje.
Rekao sam ti da sam kao orangutan.
Dugačke su. Ali i moje su.
Da, u odnosu na tvoju visinu.
-Imaš 170 cm, zar ne? -Da.
Ja imam 187 cm.
Jako si visok.
Imam velike dlanove. Rekla si da su i tvoji veliki?
I moji su veliki.
Daj desni.
-Tvoji nokti. -Nokti?
S noktima je jednak kao moj.
Mislim da imaš jako velike dlanove
zato što ja imam dlanove…
Veće od većine tipova.
Slične su veličine.
-Imaš jako dugačke prste. -Da.
Odrijemaj ako si umorna.
-Ne mogu spavati. -Možeš.
Danas se nisam naspavala.
-Jučer sam dugo spavala. -Da.
Probudit ćeš se kada dođemo.
Trudi se ne gledati je.
Zaljubio se.
-Da. -Presladak je.
-Zar ne? -Da.
Ali Dong-ho nije rekao Hae-lin
da voli djevojke koje su poput sunca.
Nije takav.
Zbog toga je tako šarmantan.
Mislim da se Hae-lin zbilja sviđa Dong-ho.
-Sladak joj je. -Da.
A kada ga zadirkuje,
pogubi se i postane poput psića.
Da.
Drukčiji je od Jeong-sua.
-Da. -Tako je.
Ovi su mi uzbudljiviji.
-Da. -Hae-lin i Dong-ho.
-Zabavno ih je slušati. -Da.
Zaokupe ti pažnju.
ŠESTI DAN
Mnogo je magle na moru.
Magle na moru?
Ništa se ne vidi.
Čovječe.
-Theo. -Da?
Izvoli. Ovo je tvoje.
-Koji vrag? -Što je?
Kako možeš biti lijepa tako rano?
Zaboga.
Počelo je.
-Theo se ne mijenja. -Istina.
Oprao si kosu?
Što?
Oprao si kosu, Jun-seo?
-Kosu? -Da.
Izgleda li kao da nisam?
Ne sjećaš se, zar ne?
Sjećam se.
Što?
-Jesi li bio pijan sinoć? -Ne, totalno trijezan.
Hoćemo li razgovarati?
Kako je bilo? Jučer si dugo bila s Theom.
Čini mi se da se Theo uozbiljio.
Prije se samo zafrkavao.
-Stalno se šalio. -Da.
A ti, You-jin?
Dong-ho?
I dalje me zanima Dong-ho.
A-rin sjedi kraj nje.
I dalje me zanima Dong-ho.
Iskreno,
nisam mu otvoreno pokazala
što osjećam.
Kužim.
-Svoje osjećaje. -Da.
Razgovarali smo o idealnom tipu,
ali to je sve.
Preslatka je. Ajme!
-Usplahirila se. -Djeluje zabrinuto.
Baca stvari u ladicu.
Zašto ne izlazi?
-Što je? -Što je?
-Molim? -Što je?
Što je?
To! Žitarice.
Žitarice su super.
Volim ih.
-Nema pekmeza od jagoda? -Previše očekuješ.
Ovo je pakao, mala.
Zar ga nismo imali?
Da bar.
Zbilja ga nemamo?
Vaša odjeća…
-Uskladili ste se. -Što?
Totalno su drukčiji.
Oboje nosite crno-bijelu odjeću.
Totalno su drukčiji.
Crno-bijelo.
Ovo izgleda predobro! Jest ću žitarice.
Dodaš mi posudu sa žitaricama?
-Dobro jutro. -’Jutro.
-Imaš naočale. -Da.
Dobro ti stoje.
-Stvarno? -Da.
Nema više stolica.
-Dobro si spavala? -Da.
Rekao si da ću ti ispeglati kosu.
Sutra.
Kasno sam se probudio.
Zašto sam tako pospan?
Gospođo, što je ovo?
-Što? -Ovo je za Alkaggi?
To se jede.
Donijela sam ti.
Ajme, hvala ti.
Što kažeš?
Ovo mogu pojesti.
Hvala.
Prosvjeduje.
Ovo je prosvjed.
-Prosvjeduje. -Da.
Pokazuje da mu to smeta.
Čak i sipa žitarice kao opasan tip.
Što?
Što je?
Ukusno je, zar ne?
-Zar nije sladak? -Jest.
Theo je sladak kad je ljubomoran.
-A Min-seol se osvrće. -Promatra.
Theo je poput djeteta.
Ali…
Stvari su zanimljive između Jun-sea i Si-an.
-Brzo su se zbližili. -Vidite? Imao sam pravo.
-Da. -Vidite?
Ali i dalje imam osjećaj da su Jun-seo i Si-an samo prijatelji.
Stvarno?
Nemaš pojma, Jin-kyung.
Takva je samo zato što Jeong-su nije ondje.
Vratit će mu se.
-Točno. -Ma daj. Nema šanse.
Takva je jer ga nema.
-Ozbiljno. -Razmisli.
Ona razmišlja o njemu.
Nije ona zaboravila na peglanje kose, pa ju je on morao podsjetiti.
Čim je otvorila vrata, odmah ga je to pitala.
Razmisli.
Sviđa joj se.
Da Si-an ne osjeća ništa prema Jun-seu,
mislila bi: „Koji mu je vrag?”
Da.
-Da. -Ali djelovala je tako maloprije.
Ali onda joj je to postalo slatko.
-Točno. -Čak se i nasmijala.
-Kažem ti, sviđa joj se Jun-seo. -Da.
Reci nešto!
-Da, Jin-young. -Još ne znam.
Ljubazna je jer sjedi kraj nje.
-Nemaš pojma. -Da.
-A dok su jeli… -Daj.
-Uopće nisu razgovarali. Čudno. -Da.
Samo je zurila u njega dok su jeli.
-Da. -Nije o tome riječ.
Jun-seo i Si-an…
-Nemaš pojma. -Totalno.
-Uopće ne kužiš. -Vidjet ćemo tko nema pojma.
-Da. -Nas troje se slažemo.
-Totalno. -Nemate pojma!
Zaboga.
-Si-an je… -Nemaš pojma.
Jun-seova divlja strana…
To je privlači.
-Podsvjesno je privlači. -Da.
Samo čekaj i vidjet ćeš.
-Vidjet ćemo tko ima pravo. -Naporna si.
-Vidjet ćemo kad se vrati. -Vidjet ćemo.
-Pričekajmo. -Da.
Svi će napokon biti na okupu.
Jedva čekam da se vrate.
-I ja. Znatiželjna sam. -Zar ne?
Zanima me Jeong-su.
I mene on zanima.
Jeong-su i ona.
-Zašto? -Između njih nešto postoji.
-Što? -Stvarno?
Jako su dugo razgovarali.
-Da, Jeong-su… -Dugo su bili skupa.
-Kao da… -Svidjela mu se.
-Stvarno? -Povezali su se.
Djeluje visoko, zar ne?
Ima visok stas?
A da sve djevojke sjednu na ovu stranu?
-Da se postrojimo? -Da.
Ovako ćemo ih gledati.
„Dobro došli.”
„Dobro došli natrag.”
-„Zdravo.” -„Gdje ste dosad?”
Evo nas.
Vaše će nas djevojke dočekati.
Jedva ih čekam upoznati.
„Tko je to?”
-Ovuda. -Ali ovo je…
Izdrži.
Nije teška.
Dong-ho nosi njezinu torbu.
Da.
Djevojke trebaju biti na oprezu.
Evo ih.
Stigli su.
Djeluju…
-Samouvjereno. -Da.
Svi su ondje.
Promatraju nas kao merkati.
Pa da. Baš su slatki.
-Jako je visoka. -Djeluju jako blisko.
Stvarno.
Zdravo!
Već nas pozdravlja.
-Zdravo. -Zdravo.
Moj Bože.
-Pršti od energije. -Čovječe.
Djeluje jako vedro.
Jako je napeto.
Moj Bože.
Zdravo.
-Zdravo. -Zdravo.
Zdravo.
-Kako ste? -Nedostajali ste nam.
Napokon ću vas sve upoznati.
Ajme.
Svi su prelijepi.
-Kako ste? -Super.
Što ste radili?
Nova djevojka.
Osjetila sam ljubomoru kad sam vidjela kako hodaju zajedno.
Čim je Jeong-su došao,
pogledao me i nasmiješio mi se.
Imao je dobru frizuru, sa šiškama.
Bio je presladak.
Jako sam ljuta.
-Vidiš? -Rekla sam ti.
-Vidite? -Ajme, vas dvojica.
-Nemaju pojma. -Zaboga.
Sretna je što se napokon vratio.
Nije to. Pogledala ga je u oči. To pokazuje tko joj se više sviđa.
-Vidiš joj lice? -Vratio se.
-Jasno da ga gleda. -Nesretna je.
Rekla je da je sladak.
-To znači da je gotovo. -Da, gotovo je.
Nisam razmišljala o Jeong-suu,
ali razveselila sam se kad sam ga ugledala.
On je prvi muškarac s kojim sam bila u Raju.
Nešto poput prve ljubavi.
Nije li se ohladila nakon logorske vatre?
Što je sad ovo?
Kad su se približili,
primijetila sam da Dong-ho nosi njezinu torbu.
Iako je bila u Raju s obojicom,
imala sam osjećaj da se više zbližila s Dong-hoom.
-Kako si? -Nedostajao si mi.
-Nismo se vidjeli dva dana. -Da.
-Teško te vidjeti. -Sjedni.
-Bilo je super. -Zdravo.
-Zaplješćimo joj. -Drago mi je.
Ja sam Park Hae-lin. „Hae”, ne „Hye”.
Što ste jučer radili?
Ovo je ispitivanje? Što smo jučer radili?
To je tajna.
Tajna?
Hajde, recite nam.
Gospođe.
Sigurno si to htjela reći?
Prepristojna si.
Što ste…
Hrabro od nje.
Posebna je.
„Gospođe”!
-Molim? -Zakon.
-„Gospođe”! -Rasturila je!
-Ovo je super! -Ovo je objava rata.
Objavila je rat.
Ovo je kraj.
Bijesne su.
Dovoljna je bila jedna riječ.
Hajde, recite nam.
Gospođe.
-Sigurno si to htjela reći? -Prepristojna si.
Što ste…
Hrabro od nje.
Posebna je.
Sigurno si to htjela reći?
Prepristojna si.
Što ste vi radile? Jako me zanima.
Nije vas bilo kad sam došla.
Pitale smo se što ste vi radili.
Nas troje proveli smo noć u Raju.
-Proveli smo noć skupa. -Stvarno?
-U jednom krevetu? -Ne, svatko u svom.
Tko je u ovoj spavaonici?
Ja. Cimerice smo.
Molim?
Ona je najenergičnija, a ja sam najmanje energičan.
Ma daj!
Čula sam da su mnogi ovdje energičniji od mene.
Ti si to rekao.
Rekao si.
Kriju to.
Zbilja?
Sramimo se…
-Dugo se nismo vidjeli. -Zašto se suzdržavaš?
Ja? Pa, mi…
Sigurno ti je bilo zabavno.
-Već su izgubile kontrolu. -Da.
-Točno. -O, ne.
Sjela je na čelo stola.
Jako je vedra. Zaista je poput sunca.
Jedva sam čekala da vas upoznam, cure.
Što?
Zašto su svi tako lijepi?
Čudesna je.
Nevjerojatna.
Puna je energije i nevjerojatno vedra.
Jako je zanimljiva osoba.
Jako je vedra.
Odmah je podignula razinu energije.
Pa je moja energija splasnula.
Kao da me iscrpila.
Skroz sam malaksala.
Jako je živahna i djeluje asertivno.
Imala sam osjećaj
da će čak i Dong-ho pasti na nju.
Nova je dovoljno privlačna da se to dogodi.
Sve su se uznemirile.
-Zinule su. -Da.
Nije lako biti tako hrabar s neznancima.
Zbilja je posebna.
-Totalno. -Hae-lin odskače.
-Prekul je. -Da.
Nevjerojatna je.
Ne možeš se ni ljutiti na nju.
-Da. -Tako je.
-Ako se naljutiš, izgubio si. -Točno.
Hae-lin je bezopasna.
Ako se živciraš, izgubio si.
Zato sve djevojke samo…
-Izgubljene su. -Mogu samo sjediti i gledati.
Ljuta si,
ali ako se naljutiš…
-Ispast ćeš negativka. -Da.
Ali nemaju se zašto ljutiti. Stalno im govori da su lijepe.
Ali one to ne shvaćaju kao kompliment.
Misle: „Što je ovo? Zašto kompliment zvuči kao pljuska?”
Upravo tako.
Hrabro ih je nazvala gospođama.
-Totalno. -Da.
To bi moglo zaživjeti.
-Zar ne? -„Gospođe”.
-A-rin trenutačno… -Jako hrabro.
Već je dovoljno pod stresom.
Otopila se na suncu. Sve joj piše na licu.
-Ne može skriti osjećaje. -„Otopila se”!
Da, sunce je visoko.
A-rin se doimala izgubljeno danas.
Stvarno?
Jer nisi bio vani kad se vratila.
Rekla je da je sve zamršeno.
Htio sam razgovarati s njom, ali bila je pogubljena.
Nisam joj mogao prići.
A padam na takve stvari.
Jutros, za vrijeme doručka,
A-rin je jela…
Jela je ovako. Gotovo da i nije jela.
Imala je prazan pogled dok je jela.
Činjenica da je A-rin bila pogubljena zaista mi smeta.
Kako je bilo u Raju?
Jako mi se svidjelo.
-Lijepo je. -Zar ne?
-A dečki? -Zašto si izabrala njih dvojicu?
Jeong-su je moj tip što se tiče izgleda,
a Dong-ho što se tiče…
-Osobnosti? -Blizu je mom idealnom tipu.
-Tko ti se više sviđa? -Više?
Ne mogu se odlučiti.
Obojica su vrlo…
A da moraš izabrati?
Ne znam.
Obojica mi se sviđaju.
Bili su dobri.
-Što ti je bilo najupečatljivije? -U Raju?
Da, u Raju. I kod njih dvojice.
Najupečatljivija uspomena iz Raja
i osoba koja mi se svidjela različite su stvari.
Najupečatljivije je bilo…
Vukli su nas na napuhancima po rijeci.
Na onima što se tresu.
-Čovječe. -Lice mi je bilo…
-Moramo te pitati. -S Jeong-suom.
Je li bilo iskre?
Totalno.
S kim?
S Dong-hoom.
S Dong-hoom?
Kužim. Što te osvojilo, ako smijem pitati?
Ali ne moraš odgovoriti.
Pa…
Ne znam smijem li ovo reći,
ali obojica su privlačni na svoj način.
S vremenom ćeš vidjeti
koji ti se više sviđa?
Da, jer su jako različiti.
Ali ne znam što misle o meni.
Provela si s njima dan u Paklu prije odlaska, zar ne?
-Da. -Postoji li netko…
Postoji li netko tko te iznenadio?
Jeong-su me malo…
-Iznenadio? -Ne bih rekla iznenadio, ali…
Nisam mislila da ima ozbiljnu stranu, ali je ima.
Opet si pospana, Si-an?
Osjećam se iscrpljeno.
Zanima me što te zaintrigiralo.
-Baš me zanima. -Želim znati.
Nije bilo ništa specifično.
Jednostavno mi njegova osobnost odgovara.
Smiren je…
-A Jeong-su je pričljiv. -Da, tako da…
Ostavio je dobar cjelokupan dojam.
Jeste li vodili smirene i duboke razgovore?
Da, draže su mi tihe nego asertivne osobe.
Smiren je.
-Volim smirene ljude. -Dong-ho je najtiši.
Ali zna biti i duhovit.
Istina.
Je li ti bilo čudno?
Cijeli si dan bila sama s muškarcima.
Nije bilo jako čudno.
Imaš super osobnost.
A-rin nikad nije postavljala ovoliko pitanja.
-Jako je pričljiva. -Da.
Ubila je dvije muhe jednim udarcem svojim sažetkom.
Boli me glava!
Da.
Jako me zanimalo kako je Dong-hou bilo u Raju.
Željela sam razgovarati s njim.
Zbunjena sam.
Iskreno, moji osjećaji prema Jeong-suu počeli su kopnjeti.
Theo mi se počeo više sviđati
i pomislila sam da bih trebala razgovarati i s Jun-seom.
Ali kad sam ugledala Jeong-sua,
posve sam se zbunila.
Gdje je?
Ondje nema nikoga.
-Nema nikoga? -Ne.
Imaš pravo.
Kamo su otišli?
Uspaničarile su se.
Baš tako.
-Stvarno? -To smo ti i rekli.
-Na to smo mislili. -Da.
Zašto je takva?
Kako misliš „zašto”?
-Sve si vidio. -Nema Jeong-sua.
-Rasprema se? -Tko?
Dong-ho.
-Da. -Rasprema se?
Pričekajmo ih ovdje.
Zdravo.
-Zdravo. -Zdravo.
-Jeste li zauzeti? -Što?
-Zauzeti ste? -Imamo vremena.
-Imate? -Da.
Hoćemo li sjesti ovdje?
Što sad?
Što?
-Kako si? -Dobro.
Zanima nas što ste radili.
Ne.
-Ne zanima te? -Nimalo?
Ma ne. Zanima me.
-Ne djeluješ tako. -Što ste radili?
Uglavnom, izabrala ih je. Kladim se da su se sjajno proveli.
Bili smo zahvalni.
Da.
Obojica govorimo da smo zahvalni.
-Djeluje vedro. -I jest.
Sigurno nije bilo čudno.
Što ste vi radile?
Čule smo da ste otišli kad smo se vratile.
Bile smo iznenađene.
-Čemu tužna faca? -Nisam tužna.
-Umorna si? -Da.
-Onda zato. -Sigurno ste se zabavile.
Zar ne? U Paklu je super.
Naravno.
Bilo je super?
Bilo je lijepo.
Hoćemo li razgovarati?
-Može. -Idemo.
-Idemo onamo. -Može.
Moram se namazati kremom za sunčanje.
-Jesi li ti? -Nisam.
Lijepo si se proveo?
Ne.
Stvarno?
-Nije? -Rekao je „ne”?
-Spustio si šiške. -Što?
-Spustio si šiške. -Da.
To ti bolje stoji.
Zato sam ih spustio.
Kako je bilo?
Skijanje na vodi je bilo super.
Zvuči super.
Sâm sam skijao.
Sâm sam pao u vodu.
Bilo ti je super.
Nije.
Nisam želio ići.
Kako god. Čula sam da ste najduže razgovarali.
-Najduže? -Vas dvoje.
Od koga si čula?
Tko je to rekao?
-Tko? -Momci.
-Tko? -Jedan od momaka.
Nije istina.
Bilo je kratko.
Znači, tako.
-Lažljivac. -Što mu je? Moj Bože.
Ne može si pomoći.
-Zbilja joj ne može reći. -Da?
Ne može joj reći da je htio ići.
Mora je utješiti.
Rekao je da nije želio skijati na vodi i da mu nije mi bilo zabavno.
Moguće je da je samo iznosio činjenice.
Ali baš jadno od njega.
-Ali… -Točno.
-Slažem se. Nije to trebao. -Da.
-Njegove riječi… -Ali morao ju je utješiti.
Svejedno, to je…
Sklonio joj je kosu s lica.
Donekle se slažem.
Recimo: „Dobro sam se zabavio. Lijepo smo razgovarali.”
Mogao je to reći.
-Ali lagao je. -Točno.
Tako je.
O tome je riječ.
Ako su oni sad par, Si-an će se jako naljutiti.
Točno tako.
Reći će: „Rekao si da se nisi zabavio!”
Najprije…
Ajme.
-Totalno je bezopasna. -Hladi me!
-Da. -Jako je vedra.
-Zar ne? -Da.
Unosi vedrinu.
Zašto si tako mrzovoljna?
-Što? -Djeluješ mrzovoljno.
-Ja? -Da.
Uopće nisam.
-Samo si umorna? -Da, umorna sam.
Nisi dobro spavala?
Ne, dobro sam spavala.
Što ćemo danas raditi?
-Danas? -Da.
Družiti se.
Može.
Što radite?
Dođi.
Jeong-suove djevojke.
-Jeong-suove djevojke. -Kako to misliš?
Mislim da sada ima još jednu.
O čemu ste razgovarali? Kako je bilo? Da čujem.
Razgovarali smo o tome kako je bilo u Raju.
Grdila me.
Grdila?
O čemu ti to?
-To nije istina. -Zašto?
Ne znam.
Zašto?
Zašto te grdila?
Što?
Osjećaji su ti se promijenili nakon odlaska u Raj?
-Što? -Osjećaji su ti se promijenili?
Ostali su isti.
Isti?
Jeong-suov odgovor je predobar.
-Da. -„Ostali su isti.”
Da.
Taj odgovor pokriva sve.
-Dakle… -Poseban je.
Takav odgovor…
-U tako kratkom vremenu… -Jako dojmljivo.
Stvar je u tome…
-Mislila si da su se promijenili. -Sjedni.
Kada će doći? Kasne.
Da odem?
Zašto? Ostani i uživaj.
-Ja… -Uživaj.
Nemam želudac za ovo.
Pa…
Pospana sam. Idem odspavati.
-Što? Pospana si? -Idem na zahod.
I ja. A onda ću odspavati.
Idem s tobom.
Samo ja nisam pospana? Sjajno se osjećam.
Misli: „Koji je njezin problem?”
-„Baš je krhka.” -Stvarno, Hae-lin.
-Totalno je bezopasna. -Da.
Samo ja nisam pospana? Sjajno se osjećam.
Nisi mnogo spavala.
Koliko si spavala?
-Brzo si zaspala? -Kad smo išli na spavanje?
-Rano smo išli na spavanje. -Probudili smo se u 5.30.
Luda sam.
Totalno sam luda.
Zašto?
Kad sam vidjela Jeong-sua, sve mi se zacrnilo.
Osjećam se kao luđakinja.
Meni je bilo isto.
Zaboravila sam ga,
ali bio je tako dobar osjećaj vidjeti ga kada se vratio.
Toliko je prošlo. Mislim da bi se moji osjećaji opet mogli promijeniti.
Ovo je baš teško.
Pa…
Posjeduje poseban šarm.
-Da. -U stvarnosti.
Mora mu se to priznati.
Iako, dok su sjedili oko vatre…
-Pogriješio je. -Izlanuo se.
Zatreskale su se.
-Čovječe. -I Hye-jin.
Slažeš li se sada s nama?
Što misliš?
Slažem se.
Vidiš? Teško joj je.
-Hanhae. -Da?
-Slažeš li se? -Slažem se.
-Ali nije još gotovo. -Čekaj.
-Nije odlučila? -Da.
Mislim da Si-an još uvijek nije odlučila.
-Da. -Nisam odustao.
-Točno. -Budimo strpljivi.
Još imamo Jun-sea.
-Da. -Zar ne?
Kako to da je tako neodoljiv?
Ono…
Možda im je kao hotel s pet zvjezdica?
Kad si ondje,
sve je savršeno i imaš osjećaj da te žele razmaziti.
Možda je Jeong-su takav?
Ja mislim da je riječ o prvom dojmu koji je ostavio na njih.
To je imalo golem utjecaj.
Što se dogodilo? Ujutro ste otišle u Raj…
Da, otišle smo u Raj i glasovale.
-Kamo god odemo, eto njih. -Ali…
-Trebamo vode. -Možemo dobiti vode?
Da, naravno.
Nećemo vas sprječavati. Samo naprijed.
Ovdje je najhladnije.
Istina. Ovdje nema sunca.
-I ima povjetarca. -Ne.
Možemo ih pojesti. Čiste su.
Jedna, dvije…
Čekaj. Sad je šestero muškaraca?
Šest muškaraca i sedam žena.
Imaš pravo.
Sedam žena.
Doveo si još jednu. Sad nas je sedam.
-Ja sam je doveo? -Da. Nosio si njezinu torbu.
Da, nosio sam je.
idemo.
Želim vam sreću. Budite sretni.
„Želim vam sreću”!
Nije li to uvreda?
-Nije li? -Totalno.
I ovo je bilo bezazleno?
Ovo je bilo namjerno.
Htjela je provocirati.
Želim vam sreću. Budite sretni.
-Lijepo porazgovarajte. -Hvala.
Kamo želiš ići?
-Na spoju smo. -S kim želiš ići na spoj?
Ovo mjesto guši čovjeka.
-Ne možemo ni razgovarati. -Da.
Mislim da nije imala namjeru biti zločesta.
Jednostavno je takva.
-Šalila se. -Da sam ja A-rin…
Naživcirala bi se.
Naljutila bih se.
Kužim da joj je moglo tako zazvučati.
O čemu smo razgovarali prije negoli su nas omele?
Pogubio sam se kad su ušle.
Što si radio kad je nova došla?
-Razgovarali ste s njom? -Zapravo smo… Hej.
Yo!
-Što ima? -Razgovaramo.
-Zbilja? -Da.
Smijem se pridružiti?
Slobodno.
U redu.
-Slobodno sjedni. -Idem po vodu.
Svaki put kad pokušaju razgovarati, netko ih ometa.
Zar ne mogu otići nekamo na osamu?
-U neki kutak. -Da.
Svi su poludjeli.
Bok.
Bok, ljudi.
Došli smo se fotkati.
Fotkajmo se svi skupa.
Da, dobro je.
Tiho.
-Samci. -Što je sad?
Smjesta se okupite kod bazena.
Kod bazena? Opet?
Igrat ćemo igru.
Zašto opet u bazenu? Izgubit ću.
Kakva nas igra čeka?
Opet su u toplesu.
Vidim samo golu kožu.
Što se događa? Zašto nema ničega?
Što ćemo raditi?
Jako sam znatiželjna. Bazen je prazan.
Da.
Zaigrat ćete igru parova u kojoj možete osvojiti poseban obrok.
Igru parova?
Igra parova.
Članovi pobjedničkog para moći će izabrati osobe
s kojima će ići na spoj.
-Moći ćemo birati. -Birat ćemo osobe.
Danas ćete igrati igru skidanja kape.
Igru skidanja kape?
Djevojke će se popeti muškarcima na leđa.
Pobjeđuje par koji prvi skine kapu suparničkom paru.
-Viši će imati prednost. -Da.
I oni s dugačkim rukama.
Najprije ćete se spojiti u parove.
Oni koji iz kutije izvuku loptice iste boje, bit će u paru.
-Jedna je osoba višak. -Da, neće sudjelovati.
Međutim, djevojka koja izvuče sivu lopticu
neće se smjeti natjecati.
-To nije pošteno. -Siva je ćorak.
Ajme meni!
Okrutno.
Prva će izvlačiti Kim A-rin.
-Bijela. -Kim A-rin, bijela loptica.
Crvena.
Chung You-jin, crvena loptica.
-Plava. -Kim Min-seol, plava loptica.
Što? Samo malo.
Ovo mi loše ide.
-Bae Ji-yeon, žuta loptica. -Ajme.
Siva je još unutra.
Izgledi su 33 %.
Ostat će do kraja.
-O, ne. -O, ne. Čekajte.
Kim Hye-jin, siva loptica.
O, ne!
O, ne.
-Nevjerojatno. -Ne mogu vjerovati!
KIM HYE-JIN NEĆE IGRATI
-Ljubičasta. -Park Hae-lin, ljubičasta loptica.
Lee Si-an je izvukla zelenu lopticu.
Zelena.
Momci, na vama je red da izvlačite loptice.
Plava. Kim Min-seol i An Jong-hoon.
Žuta. Bae Ji-yeon i Jang Theo.
Zelena. Lee Si-an i Kook Dong-ho.
Ne mogu vjerovati da nema nijednog para.
Crvena. Chung You-jin I Kim Jeong-su.
Bijela. Kim A-rin i Yuk Jun-Seo.
I ljubičasta. Park Hae-lin i Kim Te-hwan.
Kako je moguće?
-Svi su razdvojeni. -Rasparili su se.
Što je ovo?
-Nitko se nije spojio. -Fali im kemije.
Usredotočit će se na igru.
Moraju dati sve od sebe.
Da.
Moramo pobijediti.
Nabrijana sam.
Mislim da si ti najjači.
-Jesam. Bez brige. -U redu.
Odmah mi je lakše.
-Ali… -Mogu te držati za kosu?
-Da, slobodno. -Smijem?
Pokušaj.
-Hvala. -Super.
Očekuje nas čupanje.
-To im je samo igra. -Da.
Moglo bi biti zabavno.
Prvi meč.
You-jin i Jeong-su, koji su izvukli crvenu lopticu,
borit će se protiv Si-an i Dong-hoa, koji su izvukli zelenu.
-Sretno. -Idemo.
Možete vi to.
Gospodo, stavite dame na leđa i pripremite se.
Meč počinje kad se oglasi zviždaljka.
Pripremite se.
-Dešnjakinja si? -Da.
Ne približavaj se previše.
Bojim se.
Si-an je u prednosti jer je viša.
Bojim se.
Previsoka je.
-Ajme! -Skoro ju je skinula.
Nije li You-jin rekla da se boji?
Moj Bože!
Gotovo je.
Skinula ju je.
Lijepo.
-Čekaj malo. -O, ne.
-Čekaj! Pusti je! -Pala je!
Lijepo.
-Lijepo. -Moj Bože!
Pobijedili su Lee Si-an i Kook Dong-ho.
Hej!
Previsoki su!
-Prilično su visoki. -Jako.
Dugačke ruke su prednost.
Najjači su par. Oboje su visoki.
Sljedeći meč.
Hae-lin i Te-hwan, koji su izvukli ljubičastu lopticu,
borit će se protiv Ji-yeon i Thea, koji su izvukli žutu lopticu.
Uskočimo.
-Koji vrag? -Vidiš? Dobro pliva.
Da, ali svi znaju da imam dugačke ruke.
Da, istina.
Ajme. Zašto su toliko visoki?
Je’n, dva, tri.
Pustite nam malo.
Da vam pustimo? Dajte sve od sebe.
Počnite kad se oglasi zviždaljka.
Pripremite se.
Čekaj malo.
-Ne! -Što?
-Što se dogodilo?
Koji mu je?
-Je li to Te-hwan? -Te-hwan…
To je Te-hwan?
Znao sam da će se to dogoditi.
Zaboga.
Čekaj…
Sada!
Oprezno. Djeluje nestabilno.
Naprijed…
Pala je.
-Obje su pale? -Što se dogodilo?
Natrag. Naprijed…
Naprijed…
-Pobijedili smo? -Pobijedili su Hae-lin i Te-hwan.
-Pobjeda. -Bravo.
Bio si super.
Mislio sam da smo pobijedili.
Te-hwan je bio urnebesan.
Nitko dosad nije tako izgubio tlo pod nogama.
Nitko ga nije dotaknuo. Sam se spotaknuo.
Posljednji meč u ovom krugu.
Min-seol i Jong-hoon, koji su izvukli plavu lopticu…
Idemo.
…suočit će se s A-rin i Jun-seom, koji su izvukli bijelu.
Izgledaju nabrijano.
Gospodo, stavite dame na leđa i pripremite se.
Izgleda jako stabilno, zar ne?
Počinite kad se oglasi zviždaljka.
Pripremite se.
-Možete vi to! -Idemo.
Idemo.
Bliže.
-Njezina kosa… -Povukla ju je za kosu?
Kim Min-seol!
Jednostavno je…
-Pobijedili smo? -Pobijedili smo!
Čovječe!
Pobijedili su Min-seol i Jong-hoon.
Bilo je zastrašujuće.
-Nevjerojatno. -Svaka čast.
Opasan su tim.
Min-seol je pomalo…
-Dobra je. -Predstavlja nam prijetnju.
Pritajeni favorit?
Da, pritajeni favorit.
-Daj sve od sebe. -Da.
U završnom krugu borit će se tri para.
Lee Si-an i Kook Dong-ho.
Park Hae-lin i Kim Te-hwan.
Kim Min-seol i An Jong-hoon. Pripremite se.
Ovo će biti zabavno.
Dobro je.
Ključno je imati strategiju.
-Da. -Zar ne?
Treba napasti kad jedan par ispadne.
Da.
Najbolje je pustiti ih da se bore, zar ne?
Počnite kad se oglasi zviždaljka.
Pripremite se.
-Oprezno. Polako. -Da.
Udesno.
Hajde.
Zašto nas oboje napadate?
-Urotili ste se? -Hajde.
Zašto nas oboje napadate?
-Hajde. -Urotili ste se?
Hajde.
Bojim se.
Borite se međusobno.
-Ne. -Urotili ste se?
Dobro izbjegava.
Stani.
Pusti ih.
Neka se bore.
Bum!
-O, ne! -Lijepo.
-Hae-lin i Te-hwan su ispali. -Udružili su se.
Daj.
Si-an je…
Lako su izgubili.
Da te vidimo, Si-an.
Natrag.
Natrag!
Pala sam.
Natrag!
Pala sam.
-Ne! Min-seol. -Može se popeti natrag.
Čekaj!
-Skinula ti je kapu? -Ne.
Da krenem unatrag?
Što?
Ajme, ovo je napeto.
Ovo nije šala.
-Si-an ima dugačke ruke. -Da.
-Idem ovuda. -Odmaknut ću se.
Preblizu si.
Si-an nije briga za Dong-hoovu glavu.
-Nije ih briga. -Da.
Preblizu si.
Preblizu si!
Ovo je strašno.
Bojim se.
-Udarac glavom? -Zbilja?
Udarac glavom?
Udaraju se glavama.
Prestani!
Lijepo!
Pobijedili su Lee Si-an i Kook Dong-ho.
-Gdje mi je kapa? -Ondje.
Bili su predobri.
Rasturila je.
Moramo im to priznati.
Udarac glavom…
Sva sam mokra.
Bila si super, Min-seol.
Oboje ste.
Igrali ste za spoj uz poseban obrok.
Pobjednici su
Lee Si-an i Kook Dong-ho.
Si-an ima sve pobjede.
Bilo je baš napeto.
Dong-ho je Si-an bio samo partner. Ništa više, ništa manje.
-Točno. -Zar ne?
Ovako mu je zgrabila glavu.
Ali pobijedili su.
-I Dong-ho može birati osobu. -Istina.
Zanima me koga Si-an želi pozvati kad se tako trudila.
Prilično je očito.
-Zar ne? -Riječ je o Jeong-suu.
-Da, očito je. -Ali…
A ne Jun-sea?
Mislim da je za nju ključno odlučiti hoće li izabrati Jun-sea sada
ili će ići s njim poslije u Raj.
Kužim.
Ne izgledaš uvjereno.
Ali i Dong-ho može izabrati osobu.
-Oboje su pobijedili. -Da.
To me više zanima.
Neće li izabrati A-rin? Nisu uspjeli razgovarati.
I ja mislim da će izabrati A-rin.
Lee Si-an, budući da si pobijedila,
izaberi osobu koju želiš povesti na spoj uz poseban obrok.
Osoba koju želim povesti na spoj uz poseban obrok je
Kim Jeong-su.
Lee Si-an izabrala je Kim Jeong-sua.
Uživaj na spoju.
Kook Dong-ho,
izaberi osobu koju želiš povesti na spoj uz poseban obrok.
Osoba koju želim povesti na spoj uz poseban obrok je…
Kim A-rin.
Kook Dong-ho izabrao je Kim A-rin.
Uživaj na spoju.
Hae-lin djeluje zbunjeno.
Ne zna kako je to kad je ne izaberu.
Jako sam gladna.
-Gladna si, zar ne? -Umirem od gladi.
I ja.
Divim ti se
zbog tvog natjecateljskog duha.
-Pa… -Da?
Nakon što sam bila s tobom u Raju…
Da.
Imala sam osjećaj da nismo bili na pravom spoju.
Pa eto.
Što?
Pa sam te izabrala.
Bravo.
Što si jučer jeo?
-Jučer? -Da.
Pa…
Bili smo na jahti.
Pili smo pjenušac.
I jeli sendviče.
-Kužim. -Ništa posebno.
Takav je.
-Tješi je. -„Ništa posebno.”
Da.
Bilo je jako zabavno na jučerašnjem spoju.
Hae-lin je šarmantna i divna osoba.
Ali…
Dok sam bio na spoju s njom,
razmišljao sam o tebi svaki put kad bismo otišli nekamo.
I cijelo sam vrijeme…
razmišljao o onome o čemu smo nas dvoje razgovarali i slično.
-Tako da… -Nisam to znala.
Iskreno,
ne želim da ovo bude usputno.
Želim te bolje upoznati.
Kužim.
Dok sam ovdje,
želio bih se još barem jedanput vratiti s tobom onamo.
U Raj?
Posljednji put u Raj?
Ako ti tako želiš.
Možemo otići i triput.
To je sad to.
Zašto odustaješ?
Postat će par.
Hanhae, završit će zajedno.
Stvarno nemaš pojma.
-I dalje? -Čekajte.
-I dalje? -Što da čekamo?
Rekao je da budemo strpljivi.
-Čekajte. -Već dovoljno čekaš.
Čekaš Godota?
Jesi li razgovarala s momcima u Paklu?
Da.
Jučer sam razgovarala s Theom i Jun-seom.
Ali sada…
Ne trebam više ni s kim razgovarati.
Ostali muškarci…
Nemam više potrebu razgovarati s njima.
-Kužim. -To je to.
A ti?
Ni ja.
Pa…
Što se tiče ostalih djevojaka…
Ja…
Tako se osjećam.
U redu.
Ohrabrio ju je.
Dao joj je odgovor.
Zato je rekao ono kad se vratio. „Nisam se zabavio.”
Želio joj je reći da ga više ne zanimaju druge djevojke.
Ako je to zbilja mislio.
Nadam se da je mislio.
Ali ako ne postupi u skladu s tim što je rekao…
To bi bilo pogrešno.
-Da. -Izabere li Hae-lin.
-Totalno. -Ili neku drugu.
-To bi bilo… -Da, to je…
-Nema šanse. -Hoću reći…
Mi sad samo pretpostavljamo.
Ne znamo što će biti, ali Jeong-su je bio kul.
-Da. -Kao muškarac…
-Bio je iskren. -Da.
Prvo sam mislio da je ono što je rekao na kraju slabo,
ali kad razmislim, bilo je super.
„Tako se osjećam.”
Evo što bih ja rekao.
„Ne trebam nikoga osim tebe.”
Eksplicitno bih to rekao.
Ali bio je obziran, pa joj je odgovorio suptilno.
Odlično je postupio.
Postupio je obzirno.
Jer ona i dalje dvoji.
Da joj je dao tako eksplicitan odgovor…
Možda bi osjećala pritisak.
Mislim da je htio biti obziran.
Rekao je: „Tako se osjećam.”
Misliš li i dalje da postoji nada za Si-an i Jun-sea?
-Samo čekaj. -Stvarno?
Koliko ćete me još puta pitati?
Želio bih da Si-an i Jun-seo odu u Raj barem još jedanput.
-U Raj? -Barem jedanput.
Da.
A što s Theom?
-Si-an i dalje… -Nitko ne pita za Thea.
Si-an razmišlja o Theu, zar ne?
Siguran si?
Dobar tek.
Također.
-Ovdje sam zahvaljujući tebi. -Ma, ništa.
Imao sam sreće.
Da.
-Si-an ih je pobijedila sama. -Da.
Razvedrila se.
-Sretna je. -Razveselila se.
Napokon.
-Preočita je. -Nikad nije bila takva.
Jako joj se sviđa.
Što si radio u Raju?
-Nismo dovršili taj razgovor. -Imaš pravo.
Jučer…
Otišao sam.
-Otišao sam… -Otišao si.
Nisam se ni okrenuo, a već sam bio u helikopteru.
Hae-lin je već bila ondje.
I Jeong-su. Razgovarali su.
Pozdravio sam ih i sjeo.
Sjedila je između nas.
Prvi sam put letio u helikopteru.
-To me ne zanima. -Kužim.
„To me ne zanima.”
-Zbilja je matematičar. -Da.
Zvuči kao računovođa.
Daje joj detaljan kronološki izvještaj.
-To me ne zanima. -Kužim.
Pričam ti redom kako je bilo.
-Samo… -Da, kronološki.
Takav sam.
Stigli smo onamo.
Bilo je zaista posebno.
Imao sam priliku upoznati Hae-lin.
Dugo smo razgovarali.
Misliš li
da odlazak u Raj pomaže da bolje upoznaš osobu?
U Raju si vrlo kratko,
pa je teško odlučiti samo na temelju toga.
No boravak u Raju dao mi je smjernice.
-Zašto? -Što?
-Imam osjećaj da samo ja govorim. -Ne.
Ti si jučer doživio posebno iskustvo. Moj je dan bio prilično običan.
Što si radila?
Radili smo što smo htjeli.
Što si ti radila?
Bilo mi je pomalo dosadno.
Bilo je bezveze.
Željela sam razgovarati s ljudima, ali nisam mogla.
Bila sam jako frustrirana i bezvoljna.
Tako mi je bilo.
Mnogo me toga natjeralo da se zapitam: „Bože, zašto je sve tako…”
Mislio sam da si razgovarala s ostalima i dobro se zabavila.
-Ali zapravo… -Nisam.
Kad sam pitao cimere,
nije se tako doimalo.
Pa sam se malo razočarao.
Kužim.
Zato sam čekala ovo danas.
Čekala sam.
Ali ti si nosio i njezinu torbu, dok je Jeong-su nosio samo svoju.
RANIJE TOG JUTRA
-Zdravo. -Zdravo.
Zdravo.
Također, nova je dobacila nešto dok nam je prilazila.
Gledala je samo tebe dok je govorila.
Pa sam pretpostavila da ste dugo razgovarali i zbližili se.
-Ja… -To sam pomislila.
Što je? Zašto se smiješ?
-Slatka mu je. -Da.
Dong-ho je opušten kraj A-rin.
Da.
Jako se dobro slažu.
Ali sve ovisi o Hae-lin.
Stvari se možda promijene.
Moguće je.
Spojit ćemo parove koji će ići na spoj u Raj.
Zašto sam se naježila?
Muškarci su već izabrali djevojke
s kojima žele ići u Raj.
IZ PAKLA U RAJ
Dame,
recite ime osobe s kojom želite ići na spoj u Raj.
Nisam još odlučila.
Ni ja.
Ovo je važno.
-Da. -Totalno.
Te-hwan i Ji-yeon sigurno idu, zar ne?
-Da, sto posto. -Da, idu.
-Ali Dong-ho… -Da?
Ne mogu ga pročitati.
Mislim da će izabrati A-rin.
Barem jedanput, ne?
-Dong-ho. -Zar ne?
Neće izabrati drugu nakon svega ovoga.
Mislim da će otići u Raj bar jednom.
-Da, bar jednom. -Jučer je bio s Hae-lin.
-Theo je izabrao Si-an. -Da.
A Jeong-su?
-Jeong-su… -Vjerojatno će izabrati Si-an.
Mislim da će izabrati Si-an. Jer ako izabere neku drugu…
-Učini li to, gotov je. -Da.
Nema povratka.
Ako to učini, više neću izgovoriti njegovo ime.
-Ono… -Jeong-su…
„Onaj tip.”
Voditeljica si.
-Ne smiješ to. -Oprosti.
Ali skroz je razumijem.
Jasno je rekao što osjeća tijekom posljednjeg razgovora sa Si-an.
-Eksplicitno je rekao. -Da.
Si-an je problem.
Mislim da će Si-an izabrati Jeong-sua.
Ne slažem se.
-Ovo je ključan trenutak. -Da, za Jun-sea.
-Kucnuo je čas. -Zbilja?
Za Jun-sea?
-Danas. -Njega će.
Stvarno?
-Dugo čekam ovo. -Yuk.
-Sto posto. -I dalje ćeš živjeti u zabludi?
Mislim da će izabrati Jeong-sua.
-Ne, nego Yuka. -Ne?
SPAJANJE PAROVA ZA RAJ
Počet ćemo s Chung You-jin.
-Sretno. -Zašto uvijek moram biti prva?
Ne znam što You-jin osjeća.
-You-jin? -Nemam pojma.
Da.
Njoj treba netko smiren i uravnotežen.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Kook Dong-ho.
Chung You-jin spojila se…
Kako Dong-ho i ja nismo baš imali vremena razgovarati,
nadala sam se da će me izabrati kako bismo mogli razgovarati.
Ali Dong-ho ne zna da ona tako razmišlja, zar ne?
Nije to jasno rekla.
Chung You-jin spojila se…
ni s kim.
Molim te, vrati se u spavaonicu.
Chung You-jin spojila se…
Netko ju je izabrao.
…ni s kim.
Molim te, vrati se u spavaonicu.
Svi to čuju?
…ni s kim.
Molim te, vrati se u spavaonicu.
Svi će to čuti?
-Ovo je okrutno! Rasplakat ću se. -Totalno.
Još sam naježena. Moj Bože.
Niste me očekivale tako kasno, zar ne?
Nismo.
Zašto je ovdje neka maglica?
Stavljala sam lak.
Oprosti.
Znači, ne znaš tko to izabrao? Ili tko nije.
Ni djevojke ni momci ne znaju.
-Samo oni koji se spare. -Samo oni idu.
Park Hae-lin.
Molim te, izaberi.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Kook Dong-ho.
Tako je.
-Znao sam. -Dong-ho je jako popularan.
Iako sam jučer bila u Raju s obojicom,
zaintrigirao me Dong-ho.
Stalno razmišljam o njemu.
Osoba s kojom želim ići u Raj je
Kook Dong-ho.
Sad sve ovisi o Dong-hou.
Park Hae-lin se spojila…
Kim A-rin se spojila…
Hoće li se spojiti?
-Dong-ho izlazi. -Da.
Što?
Gotovo je ako izabere Hae-lin, zar ne?
Gotovo je.
To bi bio kraj.
Idemo.
-Idemo. -Idemo.
Eto ga!
Napokon.
Odlaze.
Ajme.
Je li teška?
Teška je.
Da je ponesem?
Zabavimo se.
„Zabavimo se.”
Čudno je zvučalo.
Ne namjeravaš se zabaviti?
Ne, zabavimo se.
Presretna je.
Bilo je slatko kad je glumila robota.
Morali su otići.
-Točno. -Da.
Napokon…
-Što je? -A-rin je napokon otišla.
Njih dvije su ga također izabrale.
Ne znam je li to zbog sunca ili zato što sam toliko ljuta.
Nemam pojma.
Dong-ho?
Da. Znala sam u što se upuštam.
Znala sam,
pa sam mislila da mi neće smetati.
Ali ipak…
Smeta ti.
Imala sam pravo. Sad mi je još gore.
A-rin je djelovala uzbuđeno,
nikad je nisam takvu vidjela.
To me malo uznemirilo.
Kakva mi je frizura? Izgleda li previše staromodno?
-Uvijek raspustiš kosu. -Super je.
-Stvarno? -Da.
Narukvica mi se ne slaže.
-Dobro je? -Da.
Je li ovo previše?
Kužim da ide u Raj.
Ali nije to morala rastrubiti.
„Rastrubiti”.
A-rin zaslužuje sreću.
-Da, cijelo vrijeme… -Da.
-Prvi put ide u Raj! -Da.
-Mogla je biti tiša. -Nije si mogla pomoći.
Kužim da ide u Raj.
Ali nije to morala rastrubiti.
Užasno sam nervozna.
Sve do posljednjeg trenutka, do cipela…
Jesu li dobre?
Jesu li vrpce predugačke?
-Dobre su. -Slatke su.
Nakon što je bila toliko uzbuđena
i nakon što se sparila s Dong-hoom…
Nisam baš bila sretna.
Naravno da nije.
-Razumijem je. -Da.
Ali A-rin je zaista previše zapitkivala.
-Zar ne? -Da.
Mogla je barem izabrati cipele sama.
Nije vidjela kako je You-jin?
Ovo je „Dong-hoova spavaonica”.
Nas tri smo cimerice.
Prvom ću prilikom
pobijediti u igri i razgovarati s njim.
Hae-lin se malo naljutila.
Da.
-Ljuta je i odlučna. -Da.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Kim Te-hwan.
Napokon odlaze u Raj.
-Da čujemo dob i godine. -Sto posto idu.
Nisi još bio u Raju?
-…Kim Te-hwan. -Nisam.
-Zabavi se. -Kim Te-hwan.
Molim te, izađi.
Izgleda poput dječaka.
Preslatko.
Mislite da je Te-hwan 2005. godište?
Tako izgleda.
-Idemo ovuda. -Idemo.
-Ovuda? -Da. Oprezno.
-Možeš u cipelama? -Da.
Lijepo je vrijeme.
Napokon idemo u Raj.
-Zar ne? -Da.
Kim Hye-jin.
Molim te, izaberi.
Što misliš, koga će izabrati?
Ne znam.
Bio si u Raju s njom.
Niste li se zbližili?
Jesmo, zbližili smo se.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
An Jong-hoon.
Već sam jedanput bila u Raju s Jeong-suom,
ali kad sam bila s Jong-hoonom, ondje je bila i Si-an.
Mislila sam da će biti drukčije ako budemo sami,
pa sam ga izabrala.
Kim Hye-jin spojila se…
ni s kim.
Molim te, vrati se u spavaonicu.
Koga je onda izabrao?
-Si-an? -Da.
Izgleda.
Tužan sam.
Sigurno se dugo spremala.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
-Yuk. -Yuk?
Jun-seo je prava zagonetka.
Ne znam.
Uopće ne znam što osjećam.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Jang Theo.
Molim?
-Koji vrag? -Što?
-Što se događa? -Što je ovo?
Pokušava ostati u Paklu.
Sumnjam da ju je Theo izabrao.
U jučerašnjem razgovoru s Jun-seom
saznala sam da ga zanima Si-an.
Zaključila sam da se ne trebam držati samo njega.
Nakon njega mi je najzanimljiviji Theo.
Stoga me zaintrigirao.
Kim Min-seol spojila se…
ni s kim.
Molim te, vrati se u spavaonicu.
Zaboga, Min-seol.
-Bok. -Ajme! Bok!
Rekla sam vam da ne moram mnogo ponijeti.
-Zanima me koga će Si-an izabrati. -Koga?
-Yuka. -Yuka.
Ovaj put Yuka.
I ja ga biram.
Lee Si-an. Ti si na redu.
Molim te, izađi.
Sretno.
Ona je posljednja?
Posljednja je.
PRIJE 30 MINUTA
LEE SI-AN
THEO, JEONG-SU, JONG-HOON I JUN-SEO IZABRALI SU SI-AN
Četiri glasa.
-Rasturila je. -Totalno.
Četiri od šest.
Radije bih da ne moram birati.
Ne želim birati.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Ovo je jako važna odluka.
-Izabrat će Yuka. -Yuka?
Zbilja ne znam.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Yuk Jun-seo.
Nije li Raj strašno mjesto?
Kužim zašto svi govore da moraš doći ovamo.
Bolje je nego što sam mislila.
U SLJEDEĆOJ EPIZODI
Dong-ho je jako zauzet.
Žene su željele razgovarati s njim.
Zabavio si se? Bilo je drukčije?
Želim ići s tobom.
Dosad nisam upoznao osobu poput nje.
Ne možeš donijeti odluku iako si bio u Raju sa mnom?
Moram dobro razmisliti.
Budući da znam da se sviđa nekome u ovoj prostoriji,
osjećam se nelagodno.
Tko ti se najviše sviđa?
Trenutačno Theo.
Zato sam zbunjena.
Želiš li cvijet?
Ti si oduvijek moj jedini izbor.
I dalje tako mislim.
Si-an je moj prvi izbor.
Trebao sam te izabrati na početku.
Ima li uopće šanse za mene?
Želiš li ići u Raj?
Jako želim ići.
To će mi pomoći da odlučim.
Stani. Nije li ovo prebrzo?
Što?
Zagrlio ju je?
Uvijek pošizim zbog ovo dvoje.
Ovo još nismo vidjeli.
-Ajme! -Što je?
Prijevod titlova: Ivan Fremec