LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
IADUL CELOR SINGURI
Cum mai merge? Ai hotărât cine-ți place?
Cine e? Pot să întreb?
Uite cum m-am gândit.
O să-ți pot spune sigur după discuția de azi.
- Așteptai pe cineva? - Ce?
Am tot spus că vreau să vorbesc cu tine.
- Serios? De ce? - Da.
Am tot spus: „Vreau să vorbesc cu Si-an.”
Ea nu știa?
- Presupun că nu. - Frate!
Probabil credea că-s doar prieteni.
Am tot spus că vreau să vorbesc cu tine.
- Serios? De ce? - Da.
Am tot spus: „Vreau să vorbesc cu Si-an.”
Habar n-am avut.
- Data trecută, când am băut cafea… - Da.
Am stat puțin.
- Da. - Dar…
Erai diferită față de ce crezusem.
Și ai firea care mi-a plăcut dintotdeauna.
- Înțeleg. - Mi s-a părut grozav.
M-am gândit c-o să fie plăcut și relaxant cu tine.
Eu…
Sincer, după ce am vorbit cu tine,
nu eram sigură.
- Serios? - Nu.
- N-ai simțit nimic? - Nu.
N-am simțit nimic.
Erai mai relaxată decât m-aș fi așteptat. Este exact genul meu.
Mi-am zis: „Dacă-s cu ea, cel puțin n-o să mă plictisesc.”
Cred că nu gândim la fel.
Da.
- Ce păcat! - Da.
Deci așa stă treaba.
Cum să spun? Ai o înfățișare impresionantă.
Impresionantă?
Dar ești foarte relaxată.
E un contrast foarte atrăgător.
Mă lingușești.
Nu e ca la ultima întâlnire.
Eu eram la fel. Am spus același lucru.
Doar că nu-ți amintești.
- Ba nu. - Ce?
Nu.
Ți-am spus că ești diferită față de cum așteptam.
- Așa e. - E același lucru.
Da, dar…
Ai dreptate.
Ea nu acceptă.
- Nu acceptă. - Nu.
- Ba începe să simtă ceva. - Da?
- Da. - Serios? Ești sigur?
Când vorbești cu ceilalți,
nu poți să îi întrebi mereu cum a fost în Infern sau în Paradis
sau dacă le place mâncarea.
Nu poți vorbi mereu despre aceleași lucruri superficiale.
Dar, oricât timp ai petrece aici,
e greu să treci de nivelul ăsta cu unii dintre ei.
Și, pe măsură ce vorbești, îți dai seama că e posibil cu alții.
Pe mine mă atrag asemenea persoane.
De asta Min-seol s-a simțit bine cu mine de la început.
Iar eu mă simt la fel de relaxat cu tine cum eram și cu Min-seol.
Asta mi-a plăcut.
Și, când eram la cafea cu tine,
mi-am zis: „Și acum mă simt relaxat, dar într-un mod diferit.”
„Ar fi frumos să mă duc în Paradis cu ea.”
De asta am sugerat să ne ducem împreună.
- Da. - Da.
- Cine știe, poate o să se întâmple. - Da.
Mă tot întreb care o să fie proba de mâine.
Vreau mult să câștig.
Nu vreau locul doi.
- Vrei doar locul întâi? - Locul doi n-are sens.
Ar fi cel mai rău.
Dacă joc, trebuie să câștig.
Ești foarte sincer.
Nu vreau să mă prefac aici.
Nici eu.
Jun-seo,
crezi că te poți îndrăgosti în zece zile?
Nu mi s-a mai întâmplat.
Dar cine știe?
V-am spus eu că începe ceva!
Da, pare să aibă multe pe cap.
E posibil.
Au petrecut ziua împreună la piscină.
Au stat împreună, gândind că-s doar prieteni.
Dar, după ce a auzit asta,
ea ar putea crede că el a stat cu ea fiindcă o place.
Ar fi prea mult pentru ea.
Ar obosi-o.
- Așa e. - Doar că…
Cu trei băieți.
Trebuie să se oprească.
Serios!
După părerea mea, așa e Si-an, ca persoană.
Așa gândesc eu.
Nu contează dacă cineva o place.
Contează pe cine place ea.
Nici pomeneală.
- Pentru că… - Dar…
De când o cunoști tu pe Si-an?
- Tocmai fiindcă o cunosc bine. - Zău?
Acum o cunosc foarte bine.
După mine, Si-an l-a considerat pe Jun-seo un tip de treabă.
Kyuhyun, după mine,
Si-an ar putea șovăi din cauza celor care o interesează.
- Dar, în final, rămâne cu Jeong-su. - Jeong-su.
E genul care iese cu cei care îi plac.
E atrasă de el.
- Și acum intervine Jun-seo. - Așa cred și eu.
Mie, Si-an mi se pare sinceră.
- Da. - Adică…
- Se lasă pradă emoțiilor. - Da, șovăie.
Dar acum nu șovăie.
E foarte clar că nu șovăie.
Ba șovăie.
A fost surprinsă.
- Noi două… - Nu știu.
- Nu cred că șovăie. - Nu.
Noi trei spunem că nu. Voi doi spuneți că da.
Instinctul ne mai trădează.
Să vedem cine va avea dreptate.
- O să aflăm. - Da.
- Am auzit că jucați un joc. - „Ce preferi”.
- Da. - Să jucăm!
Am băut prea mult.
Hai să mă trezesc.
Si-an, revino-ți!
S-a schimbat anul trecut.
Îmi plăcea cineva.
- Ce face Si-an? - Îmi plăcea…
Vrea să-și revină.
Ce faci?
Ce faci aici?
M-ai speriat.
- Sunt foarte beată. - Da?
Erai roșie la față.
- Da. - Da.
- Nu țin la… - Ai băut mult?
Nu prea mult.
- Ai vorbit mult cu ceilalți? - Da.
- Serios? - Da.
- Ce… - Da… Ce e?
Cu cine?
- Cu toți, nu? - Cine?
- Ce? - Te-am văzut.
- Ce-ai văzut? - Acolo.
- Erai cu Theo. - Da.
Și ai vorbit și cu Jun-seo.
Asta a fost tot.
- Serios? - Da.
Cu cei pe care i-am văzut?
Da.
N-am găsit momentul potrivit să-ți vorbesc.
- Înțeleg. - Da.
Ți-ai mai revenit puțin?
- Nu. - Încă nu?
De asta mă dau în leagăn.
Voiam să iau aer.
Întoarce-te după ce-ți revii.
- Bine, pa! - Pa!
Trebuia să mai stea.
Si-an nu i-a dat ocazia să facă asta.
Si-an chiar nu pare interesată de Jong-hoon.
- Așa crezi? - De acord.
- Am simțit. - E clar.
Sunt de acord cu tine.
Altfel nu ar fi reacționat așa.
PARADIS PARK HAE-LIN ȘI KIM JEONG-SU
Ce tare!
Îmi place!
Vai de mine!
Iar era să-ți rup mâna.
- Îți întind eu pătura. - Bine.
- Jeong-su e manierat. - E ca a doua natură pentru el.
Da.
Ce frumos e!
Am pornit!
Ce altceva ne-am mai putea dori?
Da.
Cred că sunt mai mare decât tine.
- Serios? - Așa cred.
Mă pricep să ghicesc vârstele, dar nu și pe a ta.
- Vrei să-ți spun? - Da.
Am 24 de ani.
Ai 24 de ani? Serios?
M-am născut în 2000.
Ce?
- Adică… - N-aș fi ghicit.
Deci chiar n-ai știut.
De obicei, când cineva e frumos,
e greu să-i ghicești vârsta.
Cu ce te ocupi?
Sunt studentă la actorie.
- Nu mă mir. - De ce?
În prezent sunt studentă la universitate.
Îmi place să citesc literatură clasică în cadrul pregătirii mele.
Există personaje pe care nici nu ți le poți închipui.
Mi se pare foarte interesant să le studiezi,
de asta mă străduiesc să învăț.
PARK HAE-LIN, 24 DE ANI UNIVERSITATEA SEJONG, ACTORIE
La ce oră te-ai culcat aseară?
- Aseară? - Da, te-ai dus direct la culcare?
- Te-am așteptat pe tine. - Da?
Ce așteptai? Să termin?
- Da, am așteptat să termini. - Bine.
Ți-a luat mult timp.
Dar…
Am așteptat și…
- M-am spălat și m-am culcat. - Da.
Ai stat mult să vorbești cu ceilalți, nu?
Da.
Dar eu…
- Stai. - Frate!
Așa faci cu iubita.
A făcut asta instinctiv, fiindcă-i stă în fire,
sau făcut-o dinadins, ca s-o impresioneze?
- Cred că lui Jeong-su îi vine natural. - Da.
- Cred că flirtează. - Și eu.
- Sigur. - Și eu.
- Așa flirtezi. - I-a aranjat părul.
Dar eu…
După cum am zis mai devreme, mă gândesc la două persoane.
Da.
Nu s-a schimbat nimic.
- Adică noi doi? - Da.
Nicio schimbare.
După ce am vorbit cu tine, toți au zis c-ai o fire minunată.
Serios?
Păi, fetele…
Un lucru e sigur.
Niciuna dintre fete nu arată la fel…
Ca mine?
Nimeni nu seamănă cu tine.
Acum sunt curioasă.
Tu ieși în evidență.
- Serios? Mă bucur. - Da.
Du-te și distrează-te.
Te bucuri să auzi asta.
- Da. - Da.
Jeong-su face eforturi.
- Da. - Da.
Am ajuns.
Au hidrobiciclete!
Da, despre asta vorbeam.
- Ce? - Voiam să merg în ele.
- În asta? - Da.
- Voiam în bărcuțe. - Haide!
Să mergem.
- Mergem? - Da.
E rece!
O să ne răsturnăm!
O atingere subtilă.
Nu!
E bine așa?
Ce frumos a fost!
- Apa din râul Han e bună. - Da.
Hai că poți!
El îi arată?
- Probabil știe cum se face. - O fi bun.
Uite-l!
A pornit!
E bun.
Se pricepe la toate!
Nu e nimic ce nu poate face.
E greu să te ridici așa.
- Serios? - Da.
Pare să aibă experiență.
Nu pare să se priceapă prea bine.
Hai că poți!
Te pricepi la asta!
A fost tare!
- A fost frumos. - Foarte!
Nu pare să existe prea mult romantism.
- Par precauți. - Da.
Nu simt nimic.
Jeong-su încearcă să poarte o discuție care să curgă natural.
- Dar n-a părut prea naturală. - Da.
După discuția de pe iaht, cred că ea și-a dat seama că nu se potrivesc.
- Hae-lin și-a pierdut entuziasmul. - Da.
Eu cred
că Jeong-su face întotdeauna o impresie puternică
- …la început. - Da.
Dar, pe măsură ce trece timpul,
dacă nu are grijă cu politețea lui, îți spui:
„Nu se poartă așa doar cu mine.”
„Se poartă așa cu toate.”
Eu, chiar dacă aș începe să fiu interesată,
aș…
- Aș păstra distanța. - Ai dreptate.
Așa e.
PARADIS PARK HAE-LIN ȘI KOOK DONG-HO
Ce frumos e apusul!
Avem locuri bune.
Să ciocnim!
Pot să…
Pot să-ți ghicesc vârsta?
- Ești curios. - M-am grăbit?
Nu, deloc.
Cât îmi dai?
Douăzeci…
Ai zis 20…
Ai 24 de ani?
Înțeleg.
Deci ai 24.
Mie câți îmi dai?
Nu pari prea bătrân.
Cât?
Treizeci.
- Da. - Serios?
- Ai dreptate, am 30 de ani. - Pe bune?
- Ce tare! - Ai ghicit.
Sunt curios cu ce te ocupi.
- Pot să ghicesc? - Da.
Arăți ca și cum ai cânta la haegeum, la Centrul Național Gugak.
Sau poate cânți la gayageum.
Ceva cu coarde.
E haios să-mi închipui așa ceva.
- Sunt studentă. - La ce?
Studiez actoria.
- Înțeleg. - Da.
Foarte interesant.
Cu ce crezi că mă ocup eu?
Pari să fii unul care a luat note mari.
Folosesc un calculator la muncă.
Așa m-am gândit.
- Ce înseamnă asta? - Da.
- Serios? - Pari…
- Pari matematician. - Da?
Ceva cu matematică și știință.
- Ce e asta? - E…
Ți se potrivesc.
Contabil?
- Da. Sunt CPA. - Da?
- Mă pricep să ghicesc. - Da.
Chiar te pricepi.
Sunt contabil public autorizat.
Lucrez la o firmă mare de contabilitate din Coreea de Sud.
Un contabil se ocupă
de auditare, taxe și servicii de consultanță financiară.
Eu ofer consultanță financiară,
în special în legătură cu lucruri precum evaluări,
expertiză financiară și strângeri de fonduri,
ca să ajut companiile să ia decizii critice.
KOOK DONG-HO, 30 DE ANI CONTABIL PUBLIC AUTORIZAT
Înțeleg.
Îmi place!
Da?
Asta ai vrut să faci dintotdeauna?
Eu, unul,
am studiat fiindcă nu știam ce-mi place.
- Sincer… - Interesant.
Mie îmi place când văd oameni care fac ce le place.
- Serios? - Da.
- Ție îți place ce faci, nu? - Da.
E fascinant, fiindcă ești foarte diferit de mine.
V-am ales pe voi doi la început,
fiindcă Jeong-su are multe în comun cu mine,
iar tu ești complet…
- Complet diferit. - Diferit.
- Așa e. - Da.
Ai dreptate.
De asta am vrut să mă distrez cu Jeong-su
și am vrut să stau de vorbă cu tine.
Da.
Ce hobby ai? Cred că ți-am spus că mie-mi plac drumețiile.
- Nu am vorbit despre asta. - Nu? Atunci, spune-mi!
Îmi place să citesc.
- Da? - Da, mult.
Eu urăsc să citesc.
Da? Suntem foarte diferiți.
- Poți să-mi citești toate cărțile. - Bine.
Urăsc cărțile.
De ce?
Am avut mult de citit când studiam.
- Cred că te-ai săturat. - Nu mă pricep la citit.
Probabil nu am capacități lingvistice.
Îți place să faci sport?
Nu cred că-ți place.
Păi…
Fac sport, că sunt și eu om.
Dar nu mă pasionează.
Nu sunt încântat când mă antrenez.
O fac pentru sănătate și ca să ajung
- …la 100 de ani. - Da.
Vrei să trăiești mult?
O viață lungă și sănătoasă.
- Și aici suntem diferiți. - Da.
Eu vreau o viață scurtă și palpitantă.
Nu văd ce rost are să trăiești mult.
Așa gândesc eu.
Totul e diferit.
- Ce interesant! - Foarte interesant!
Sunt mult mai diferiți decât mă așteptam.
Nu-i așa?
- Unii sunt atrași de firile opuse. - Da.
- Dar eu… - Da?
De obicei, îmi plac persoanele diferite.
Dar nu-s sigură despre tine.
M-am gândit la ceva.
Cred că, de obicei,
nu abordezi fetele ca mine.
Sincer…
Ești prima care e diferită de fetele cu care am ieșit.
Așa am zis.
De asta mi se pare o experiență unică.
Îmi trezește curiozitatea.
Cred că îți place genul inocent.
Nu? Fii sincer!
Îmi place dacă ești sincer.
Uite ce îmi trezește curiozitatea.
De obicei, o persoană veselă…
Îți plac fetele drăguțe și vesele ca o rază de soare.
- Așa e. Se vede? - Dar eu nu sunt așa.
- Tu ești ca soarele însuși. - Așa că…
Radiezi.
Cineva ca o rază de soare?
- O să mă uit mâine. - Păi…
Mâine să îmi spui cine e.
Sunt foarte curioasă.
Sunt o persoană curioasă.
Știi cum e.
Dacă nu ești interesat, nu ești curios.
Da.
Mă surprinzi o dată la trei minute, mi-e greu să-mi revin.
- Da? Te-am zăpăcit? - Nu.
Eu sunt fermecătoare fiindcă zăpăcesc lumea.
Hae-lin îl înnebunește.
L-a zdruncinat.
- Atmosfera asta e diferită. - Complet diferită.
Sunt curios.
Aș vrea să văd cum te înțelegi cu celelalte.
- Da. - Vreau să văd fetele întrecându-se.
- Ce? - Vreau să văd energia asta.
- Sunt curios. - Da.
Crezi că ai câștiga?
Celelalte fete sunt înalte?
Tu ești cea mai înaltă.
- Da? - Ai peste 1,70?
Nu se poate! Am fix 1,70.
- Exact 1,70? - Da.
Ai un fizic frumos.
Ai umeri solizi.
- Serios! - E un compliment?
- E un compliment. - Da?
Ești în formă.
Ești înaltă și lungă.
Ce? Mâinile mele?
Am brațe foarte lungi.
Să le comparăm mai târziu.
Bine.
Cred că sunt la fel.
- Ale mele sunt lungi. - Da.
Am nevoie de costume pe comandă.
- Sunt lungi, ca la urangutani. - Și ale mele.
În sfârșit, avem ceva în comun.
Bine.
- Ai terminat de mâncat? - Da.
- Ți-a plăcut? - Mult!
Hai să ne comparăm brațele. Apropie umărul!
Ți-am zis că-s ca un urangutan.
Sunt lungi. Dar și ale mele.
Sunt lungi, pentru înălțimea ta.
- Ai 1,70, nu? - Da.
Eu am 1,87.
Ești foarte înalt!
Am mâini mari. Ziceai că și ale tale-s mari?
Și mâinile mele-s mari.
Să încercăm cu dreapta ta.
- Unghiile tale. - Unghiile?
Sunt la fel, dacă punem și unghiile.
Eu cred că mâinile tale sunt mari
fiindcă am mâini…
Mai mari decât băieții.
Sunt similare.
- Ai degete lungi. - Da.
Dormi, dacă ți-e somn.
- Nu pot. - Ba poți.
Azi n-am dormit prea mult.
- Ieri am dormit mult. - Da.
Te trezești când ajungem.
Face totul ca să nu se uite la ea.
Se pare că o place.
- Da. - Ce drăguț e!
- Nu? - Da.
Lui Hae-lin
Dong-ho nu i-a spus că-i plac persoanele care-s ca soarele.
N-a făcut-o.
Cred că ăsta-i farmecul lui Dong-ho.
Cred că lui Hae-lin a început să-i placă de Dong-ho.
- I se pare drăguț. - Da.
Și, când ea îl tachinează,
el se fâstâcește și se vede că-i inocent.
Da.
Prin asta e diferit de Jeong-su.
- Așa e. - Da.
A fost mai palpitant aici.
- Da. - Hae-lin și Dong-ho.
- Și discuția lor a fost haioasă. - Da.
Te captivează.
ZIUA A 6-A
E ceață pe mare.
Ceață pe mare?
Nu se vede nimic afară.
Vai!
- Theo. - Da?
Poftim! E al tău.
- Ce-i asta? - Ce?
E prea devreme să fii așa frumoasă.
Frate!
A început.
- Theo nu se schimbă. - Da.
Ți-ai făcut părul?
Ce?
Ți-ai făcut părul, Jun-seo?
- Eu? - Da.
Ți se pare că nu?
Nu mai ții minte, nu?
Ba da.
Ce?
- Erai beat ieri? - Nu, eram bine.
Bine, începem?
Cum a fost? Ieri ai stat mult cu Theo.
Theo pare mai serios acum.
Înainte se ținea de glume tot timpul.
- Glumea mereu. - Da.
Și tu, You-jin?
Dong-ho?
Da, încă mă interesează Dong-ho.
A-rin e lângă ea!
Da, încă mă interesează Dong-ho.
Dar, sincer,
nu prea mi-am exprimat
sentimentele față de el.
Înțeleg.
- Nu i-am spus ce simt. - Da.
Am vorbit despre ce ne place,
dar asta a fost tot.
Ce drăguță e!
- Se agită. - Pare îngrijorată.
Brusc, e foarte ocupată.
De ce nu iese?
- Ce e? - Ce?
- Scuzați. - Ce?
Ce e?
Da! Cereale!
Ce bune sunt!
Îmi plac cerealele.
- N-avem gem de căpșuni? - Vrei prea mult.
Suntem în Infern.
Credeam că avem.
Aș vrea eu.
Chiar nu avem deloc?
Ținutele voastre azi…
- Se potrivesc. - Ce?
Sunt total diferite.
Amândoi purtați negru cu alb.
Sunt stiluri diferite.
Negru și alb.
Ce bine arată! O să mănânc cereale.
Îmi dai cutia de cereale de acolo?
- Bună dimineața! - Bună!
- Ți-ai pus ochelari. - Da.
Îți stă bine.
- Serios? - Da.
Nu mai sunt scaune.
- Ai dormit bine? - Da.
Ai zis că vii să-ți fac părul.
Vin mâine.
Azi m-am trezit târziu.
De ce mi-e așa somn?
Dnă, ce-s astea?
- Ce? - Pietricele?
Sunt să le mănânci tu.
Ți le-am pregătit special.
Mulțumesc.
Ce zici?
Pe astea le pot mânca.
Mulțumesc.
Ăsta e modul lui de a protesta.
E clar un protest.
- Un protest. - Da.
Le spune că-l deranjează.
Își pune cerealele ca un dur!
Ce?
Ce e?
E bun, nu?
- Nu-i drăguț? - Da.
Theo e drăguț când e gelos.
- Și Min-seol se uită în jur. - Observă.
El e ca un copil.
Dar, pe bune…
E o energie interesantă între Jun-seo și Si-an.
- Văd că s-au apropiat repede. - Aveam dreptate!
- Da. - Vedeți?
Mie tot mi se pare că Jun-seo și Si-an sunt doar prieteni.
Serios?
Habar n-ai de nimic, Jin-kyung.
E așa doar fiindcă Jeong-su nu e aici.
O să se întoarcă la el.
- Exact! - Nici vorbă!
Fiindcă nu e el aici.
- Da. - Gândește-te!
Ea se gândește la el.
Nu e ca și cum ea ar fi uitat și el i-ar fi amintit de păr.
Cum s-a trezit, a deschis ușa și i-a spus.
Gândește-te!
Îl place.
Și, dacă lui Si-an nu i-ar plăcea de Jun-seo,
ar zice: „Ce e cu el?”
Da.
- Da. - Exact așa se uita mai devreme.
Dar i s-a părut drăguț.
- Da! - Și apoi a râs!
- Vă spun că Si-an îl place pe Jun-seo. - Da.
Zi ceva!
- Da, Jin-young. - Încă nu-s sigur.
El stă lângă ea, ea e politicoasă.
- Habar n-ai. - Nu?
- Și, când mănânci… - Hai!
- Nu ai ce să spui. E penibil. - Da.
Se uita urât la el când mânca.
- Da. - Ba nu!
Jun-seo și Si-an…
- Habar n-ai de nimic! - Serios.
- Ba tu nu știi. - Să vedem cine nu știe.
- Da. - Noi trei suntem de acord.
- Serios! - Habar n-aveți!
Vai de mine!
- Si-an e… - Nu știți.
Latura sălbatică a lui Jun-seo…
O atrage.
- E atrasă subconștient de el. - Da.
Așteptați și o să vedeți.
- Să vedem cine are dreptate. - Mă enervezi!
- Stai să se întoarcă. - Vedem cine știe.
- O să vedem. - Serios.
În sfârșit o să fie tot grupul împreună.
Sunt curioasă. Sper să vină repede.
- Și eu. Sunt curioasă. - Nu?
Vreau să văd ce se întâmplă cu Jeong-su.
Și eu la fel.
Da, ea și Jeong-su.
- De ce? - Se petrece ceva între ei.
- Adică? - Serios?
Au vorbit mult.
- Da, Jeong-su… - Au stat mult împreună.
- Parcă… - Părea interesat.
- Da? - A zis că s-au apropiat.
E înaltă, nu?
Din cauza înfățișării?
Să ne așezăm toate aici?
- În șir? - Da.
Să ne uităm la ei așa?
„Bine ați venit!”
„Bine v-ați întors!”
- „Bună!” - „De ce ați întârziat?”
Ne-am întors.
Cred că fetele voastre vor fi acolo când ajungem.
Oare cine sunt?
„Cine e?”
- Pe aici. - Dar este…
Rezistă!
E ușoară.
Dong-ho îi cară geanta.
Da.
Fetele trebuie să fie pe fază.
Au venit.
S-au întors.
Merg cu…
- Încredere. - Da.
Sunt toți aici.
Se uită la noi ca suricatele.
Nu? Ce drăguți sunt!
- Ce înaltă e! - Par foarte apropiați.
Serios.
Bună!
Ne salută deja.
- Bună! - Bună!
Vai!
- E plină de energie. - Ce tare!
Pare foarte veselă.
E palpitant.
Oh, my god.
Bună!
- Bună! - Bună!
Bună!
- Ce mai faceți? - Ne-a fost dor de voi.
În sfârșit, vă cunosc pe toate.
Sincer…
Sunt foarte frumoase!
- Ce mai faceți? - Bine.
Ce ați mai făcut?
Nou-venita.
Sincer, am fost geloasă când i-am văzut venind împreună.
Imediat ce a sosit Jeong-su,
s-a uitat la mine și mi-a zâmbit.
Avea părul aranjat frumos, cu breton.
Era foarte drăguț.
M-am enervat!
- Vedeți? - Ți-am spus eu!
- Vedeți? - Voi doi…
- Habar nu au de nimic. - Vai!
Se bucură să-l vadă pentru că a lipsit.
Ba nu. Faptul că s-a uitat la el arată cine-i place.
- Ai văzut-o? - A lipsit.
- Sigur că se uită. - E supărată.
Și a zis că e drăguț.
- Da. S-a terminat. - Da.
Uitasem de Jeong-su,
dar, când l-am văzut din nou, m-am bucurat.
A fost primul cu care m-am dus în Paradis.
E un fel de „prima iubire”.
Nu se răcise treaba după focul de tabără?
Ce se întâmplă?
Când se apropiau,
am observat că Dong-ho îi căra geanta.
Deci, chiar dacă s-a dus cu doi băieți,
am avut impresia că s-a apropiat de Dong-ho.
- Ce mai faci? - Mi-ai lipsit.
- Au trecut două zile. - Da.
- Așteptam să te văd. - Ia loc!
- A fost frumos. - Bună!
- Să o aplaudăm. - Ne pare bine.
Sunt Park Hae-lin. „Hae”, nu „Hye”.
Ce ați făcut ieri toți trei?
Ne iei interviu despre ce am făcut?
E secret.
E secret?
Haide, spuneți-ne!
Doamnelor…
Sigur vrei să spui asta?
Exprimă afecțiunea!
Adică…
Ce tare!
E o figură!
„Doamnelor”!
- Ce? - Ce tare!
- „Doamnelor”! - Le-a făcut praf.
- Îmi place la nebunie! - Declarație de război!
A declarat război.
S-a zis cu ele.
Acum sunt supărate.
A făcut totul cu un singur cuvânt.
Haide, spuneți-ne!
Doamnelor…
- Sigur vrei să spui asta? - Exprimă afecțiunea!
Adică…
Ce tare!
E o figură!
Sigur vrei să spui asta?
Exprimă afecțiunea!
Adică… Voi ce-ați făcut? Sunt curioasă.
Am venit și nu era nimeni.
Eram curioase să aflăm ce-ați făcut.
Am petrecut toți trei noaptea în Paradis.
- Am petrecut noaptea împreună. - Da?
- Într-un singur pat? - Nu, în trei paturi separate.
Cine folosește camera asta?
Eu. Stai cu mine.
Ce a fost asta?
Ea e cea mai energică și eu sunt cel mai puțin energic.
Ba nu.
Am auzit că-s multe mai energice decât mine.
Tu ai spus asta.
Tu ai zis.
Dar se ascund.
Da?
Suntem timide…
- Nu ne-am văzut de mult. - De ce te reții?
Eu? Pentru că noi acum…
Cred că a fost distractiv.
- Au pierdut controlul. - Da.
- Exact! - Nu!
Ba chiar s-a așezat în capul mesei.
E strălucitoare! Chiar este ca soarele.
Am așteptat mult să vă cunosc.
Ce?
De ce sunteți toate așa de frumoase?
A fost uluitoare!
Incredibilă!
E foarte energică și veselă.
Are o personalitate interesantă.
E foarte veselă.
A mărit nivelul de energie.
Așa că nivelul meu de energie a scăzut.
Mă simt istovită.
Mă simt epuizată.
E foarte iute și pare hotărâtă.
Simt că…
până și Dong-ho poate fi cucerit de ea.
Fata cea nouă e fermecătoare și poate face asta.
Toate sunt surprinse.
- Le-a picat fața. - Da.
Nu e ușor să te porți așa cu niște străini.
Chiar e unică.
- Da. - Hae-lin iese în evidență.
- E super! - Da.
E uimitoare!
Nici nu poți să te superi pe ea.
- Da. - Da.
- Aici, dacă te superi, pierzi. - Exact.
Fiindcă Hae-lin e inofensivă.
Pierzi dacă te enervezi.
De asta toate sunt…
- Sunt pierdute. - Nu pot decât să se uite.
Te superi,
dar, dacă te superi,
- …te simți prost. - Exact.
N-ai de ce să te superi. Ea le tot spune că-s frumoase.
Dar fetele nu percep asta ca pe un compliment.
Se gândesc: „Ce este? Complimentele ei sunt ca o lovitură.”
Exact.
„Doamnelor.” Ce îndrăzneală!
- Da. - Pe bune.
Poate deveni o lozincă!
- Nu? - „Doamnelor.”
- Iar A-rin… - A fost îndrăzneață.
E deja stresată.
A-rin s-a topit în soare. Fața ei spune totul.
- Nu ascunde ce simte. - „S-a topit”!
Da, soarele e sus.
A-rin părea cam abătută azi.
Serios?
Fiindcă nu erai aici când s-a întors.
A zis că totul e prea încâlcit.
Am vrut să vorbesc cu ea, dar părea abătută.
N-am putut s-o abordez.
Mie-mi plac chestiile astea.
Dimineață, la micul-dejun,
când mânca, A-rin…
Mânca așa. A mâncat foarte puțin.
Se uita în gol când mânca.
Îmi pare rău că A-rin era abătută.
Cum a fost în Paradis?
Mi-a plăcut mult!
- E frumos. - Nu-i așa?
- Cum au fost băieții? - Ce te-a făcut să-i alegi pe ei doi?
Jeong-su îmi place ca înfățișare,
iar firea lui Dong-ho este…
- Genul tău? - Aproape de genul meu.
- Cine-ți place mai mult? - Mai mult?
Încă nu știu.
Amândoi sunt foarte…
Dacă ar trebui să alegi?
Acum nu sunt sigură.
Mi-au plăcut amândoi.
Amândoi sunt grozavi.
- Pot să întreb ce a fost mai memorabil? - În Paradis?
Da, în Paradis și cu ei.
Lucrul cel mai memorabil
și cel care îmi place mai mult sunt lucruri diferite.
Cel mai memorabil a fost…
Ne-am dat cu bărcuțele pe apă.
Alea care tremură așa.
- Vai de mine! - Așa că eram…
- Trebuie să te întrebăm. - Cu Jeong-su.
Ai simțit vreo urmă de romantism?
Cu siguranță.
Cu cine?
Cu Dong-ho.
Cu Dong-ho?
Înțeleg. Pot să întreb în ce fel?
Nu te simți obligată să răspunzi!
Păi…
Nu știu dacă ar trebui s-o spun,
dar farmecul lor e diferit, mi-a plăcut să fiu cu amândoi.
Deci ai de gând să vezi
care dintre ei îți place mai mult?
Da, fiindcă sunt foarte diferiți.
Dar cine știe ce simt ei despre mine?
Deci ai stat cu ei o zi în Infern înainte să pleci?
- Da. - A fost cineva
care te-a surprins?
Jeong-su a fost cam…
- Surprinzător? - N-aș zice surprinzător, dar…
Nu credeam că poate fi și serios, dar poate.
Iar ți-e somn, Si-an?
Mă simt extenuată.
Sunt curioasă ce te-a impresionat.
- Ce a fost? - Sunt curioasă.
Nu a fost un moment anume.
Doar că personalitatea lui e genul meu.
El e calm…
- Și Jeong-su e cam vorbăreț. - Da…
Așa că mi-a plăcut impresia generală.
Ați purtat discuții calme și profunde?
Da, îmi plac persoanele liniștite, nu care se impun.
El e calm.
- Cineva calm. - Dong-ho e cel mai liniștit de aici.
Dar poate și să fie amuzant.
E adevărat.
Nu a fost jenant?
Ai petrecut ziua cu doi băieți.
N-a fost jenant.
Pari să ai o fire minunată.
N-am mai văzut-o pe A-rin punând atâtea întrebări.
- E foarte vorbăreață. - Da.
A distrus două fete cu povestea din Paradis.
Mă doare capul.
Da.
Eram curioasă cum a fost cu Dong-ho în Paradis.
Așa că vreau să vorbesc cu el.
Sunt derutată.
Sincer, începusem să renunț la sentimentele pentru Jeong-su.
Înclinam mai mult spre Theo,
și mă gândeam că ar trebui să vorbesc serios cu Jun-seo.
Dar, după ce s-a întors Jeong-su azi,
m-am simțit tulburată și derutată.
Unde e?
Nu e nimeni aici.
- Nimeni? - Nu.
Ai dreptate.
Unde s-au dus?
Au intrat în panică.
Da.
- Serios? - V-am spus!
- Da, asta ziceam. - Da.
De ce se poartă așa?
Cum adică, „de ce”?
- Ai văzut tot. - Jeong-su a plecat.
- Despachetează? - Cine?
Dong-ho.
- Da. - Își desface bagajul?
Să-i așteptăm aici.
Bună!
- Bună! - Bună!
- Sunteți ocupați? - Ce?
- Ocupați? - Avem timp.
- Da? - Da.
Stăm aici puțin?
Ce urmează?
Ce?
- Ce mai faceți? - Bine.
Eram curioase ce-ați făcut.
Nu.
- Nu? - Nu ești curioasă deloc?
Adică nu, sunt curioasă.
- Nu pari curioasă. - Ce-ați făcut?
Oricum, au fost aleși, așa că-s sigură că s-au distrat.
Eram recunoscători.
Da.
Amândoi spunem că suntem recunoscători.
- Pare veselă. - Este.
Pun pariu că nu a fost ciudat.
Voi ce ați făcut?
Ne-am întors și am auzit că voi doi plecaserăți,
așa că ne-am mirat.
- Ce-i cu fața asta? - N-am nimic.
- Ești obosită? - Da.
- Probabil. - Cred că v-ați distrat.
Nu? Cred că a fost frumos în Infern.
Desigur.
Da?
A fost frumos în Infern.
Vrei să vorbim?
- Sigur. - Să mergem.
- Hai pe acolo. - Bine.
Ar trebui să mă dau cu cremă.
- Tu te-ai dat? - Nu.
Te-ai distrat?
Nu.
Serios?
- Nu? - A spus „nu”?
- Ai bretonul pe frunte. - Ce?
- Ai bretonul pe frunte. - Da.
Arăți mai bine așa.
De aia am făcut-o.
Cum a fost?
Mi-a plăcut schiul nautic.
Pare interesant.
Eram singur.
Și am căzut în apă singur.
Sigur te-ai distrat.
Nu m-am distrat.
N-am vrut să mă duc.
Cum să nu. Am auzit c-ați vorbit cel mai mult.
- Eu? - Da, voi doi.
Cine a zis asta?
Cine ți-a zis?
- Cine? - Băieții.
- Ce? - Unul dintre băieți.
Nu e adevărat.
Am vorbit puțin.
Înțeleg.
- Mincinosul! - Ce e cu el? Frate!
N-are ce face.
- Nu-i poate spune. - Da?
Nu poate zice că voia să meargă.
Trebuie s-o aline.
A zis: „N-am vrut la schi nautic și nu m-am distrat.”
Poate că doar spune ce-a făcut.
Dar e penibil!
- Dar… - Exact!
- Așa e. Nu e bine. - Da.
- Cuvintele lui Jeong-su… - Vrea s-o liniștească.
Dar tot e…
I-a dat părul la o parte!
Cam așa e.
„M-am distrat bine. Discuția a fost plăcută.”
Putea spune așa ceva.
- Dar a mințit. - Exact!
Așa e.
Asta-i chestia.
Dacă acum sunt împreună, Si-an o să se supere.
Categoric.
O să-i spună: „Ai zis că nu te-ai distrat!”
Mai întâi…
Vai!
- E inofensivă. - Ce rece e!
- Da. - E veselă.
- Nu? - Da.
E foarte pozitivă.
De ce ești îmbufnată?
- Ce? - Pari îmbufnată.
- Eu? - Da.
Nu sunt.
- Ești doar obosită? - Da.
N-ai dormit bine?
Ba am dormit bine.
Oare ce facem azi?
- Azi? - Da.
Stai cu mine.
Bine.
Ce faceți?
Vino încoace!
Fetele lui Jeong-su.
- Da. Fetele lui Jeong-su. - Adică?
Se pare că Jeong-su are mai multe fete acum.
Ce ați vorbit? Cum a fost? Spuneți-mi repede!
Ne-am întrebat reciproc cum a fost în Paradis.
M-a certat.
Te-a certat?
Ce tot spui?
- Minte. - De ce?
Nu știu.
De ce?
De ce te-a certat?
Ce e?
Ți s-au schimbat sentimentele după ce te-ai întors?
- Ce? - Ți s-au schimbat sentimentele?
Nu s-a schimbat nimic.
Nu?
Răspunsul lui Jeong-su a fost incredibil.
- Nu-i așa? - „Nu.”
Da.
Răspunsul ăsta se poate aplica oricui.
- Și… - El nu e obișnuit.
Ca să răspunzi așa
- …într-o clipă… - E impresionant!
E cam…
- De parcă s-ar schimba acum. - Luați loc!
Când vin? Întârzie.
Să plec?
De ce? Bucură-te!
- Eu… - Bucură-te de moment!
Nu am curaj.
Ei bine…
Mi-e somn. Mă duc să dorm.
- Ți-e somn? - Mă duc la toaletă.
Și eu. După aia, mă culc.
Vin și eu.
Sunt singura căreia nu-i e somn? Eu mă simt bine.
Parcă ar spune: „Ce e cu fata aia?”
- „Ce slăbănoagă e!” - Pe bune, Hae-lin!
- Dar e inofensivă. - Da.
Sunt singura căreia nu-i e somn? Eu mă simt bine.
N-ai dormit mult.
Câte ore ai dormit?
- Ai adormit repede? - La cât ne-am culcat?
- Ne-am culcat devreme. - Ne-am trezit la 5:30.
Nu mai rezist.
De ce?
L-am văzut pe Jeong-su și m-am pierdut.
Mă simt ca o nebună.
Și eu la fel.
Uitasem despre el,
dar, când s-a întors, m-am bucurat să-l revăd.
A trecut atât de mult, încât sentimentele mele s-ar putea schimba iar.
E foarte greu.
Vai…
Are farmecul lui.
- Da. - Serios.
Trebuie să recunoaștem.
Chiar și la focul de tabără…
- A făcut greșeli. - A vorbit aiurea.
Ele două îl plac.
- Da. - Și Hye-jin.
Acum ești de acord cu noi?
Ce zici?
Așa e.
Vezi? Ea suferă.
- Hanhae. - Da?
- Ești de acord? - Da.
- Dar încă nu s-a terminat. - Stai!
- Ce simte ea? - Da.
Cred că Si-an încă își cântărește opțiunile.
- Da. - Eu n-am renunțat.
- Da. - Să avem răbdare.
Îl avem pe Jun-seo.
- Da. - Nu?
Ce fel de farmec e ăsta?
Păi…
Oare el e ca un hotel de cinci stele pentru ele?
Când ești acolo,
totul este perfect și te simți răsfățat.
Jeong-su dă senzația asta?
Cred că asta e prima impresie pe care o face.
Prima experiență a avut un impact puternic.
Cum a fost? V-ați dus în Paradis dimineața…
Da, ne-am dus în Paradis și am ales.
- Ei sunt peste tot! - Dar…
- Vrem doar niște apă. - Putem lua apă?
Da, sigur.
Nu vă oprim. Poftiți!
Aici e cel mai răcoare.
Da. Și nici nu e soare.
- Și e o briză plăcută. - Nu.
Putem să le mâncăm. Sunt curate.
Sunt unu, doi…
Sunt șase băieți acum?
Șase băieți și șapte fete.
Așa e.
Șapte fete.
Tu ai adus-o aici, de asta-s șapte.
- Eu am adus-o? - Da. I-ai cărat și geanta.
Da, i-am cărat-o.
Să mergem.
Vă doresc fericire. Fiți fericiți!
„Vă doresc fericire”!
Practic, i-a înjurat.
- Nu? - Clar!
Credeți că nu voia?
A făcut-o expres.
A zis-o cu dispreț.
Vă doresc fericire. Fiți fericiți!
- Discuție plăcută! - Mersi.
Unde vrei să mergi?
- Suntem la întâlnire. - Cu cine vrei să te duci?
Locul ăsta e sufocant.
- Nu putem nici să vorbim. - Da.
Nu cred că ținea morțiș să fie rea.
Așa e ea.
- Glumea. - Dacă aș fi A-rin…
Te-ai supăra.
M-aș enerva.
Înțeleg de ce poate părea așa.
Despre ce vorbeam înainte să ne întrerupă?
Am pierdut firul.
Ce ați făcut după ce a venit fata nouă?
- Am auzit c-ați vorbit separat. - Noi… Bună!
Salut!
- Ce făceați? - Vorbeam.
- Serios? - Da.
Pot să stau și eu?
Fă-te comod!
Bine.
- Ia loc! - Iau niște apă.
De câte ori vor să vorbească, mai apare cineva.
Nu pot vorbi pe furiș undeva?
- Să caute un colțișor. - Da.
Toată lumea o ia razna aici.
Bună!
Am venit să facem poze.
Să facem una împreună!
Da, a fost bine.
Liniște!
- Celibatari! - Ce e?
Vă rog să veniți imediat la piscină.
La piscină? Iar?
O să fie un joc.
De ce iar la piscină? O iau razna!
Ce fel de joc o fi?
Iar și-au scos tricourile.
Toți la bustul gol.
Ce e? De ce nu e nimic aici?
Ce facem?
Sunt curioasă, e doar piscina.
Da.
Azi veți juca un joc pe perechi, pentru a câștiga un prânz special.
Un joc în perechi?
Joc în perechi.
Membrii perechii câștigătoare vor alege o persoană care-i interesează
pentru o întâlnire la prânz.
- Putem alege! - Alegem cu cine ieșim!
Jocul de azi este „smulge șapca”.
Smulge șapca?
Fetele se vor urca în spatele băieților.
Perechea care smulge prima șapca adversarei câștigă.
- Cei înalți sunt avantajați. - Da.
Și cei cu brațe lungi.
Mai întâi vom stabili perechile.
Cei care scot din cutie mingi de aceeași culoare devin o pereche.
- E o fată în plus. - Cineva va fi lăsat pe dinafară.
Fata care va extrage bila gri
nu va putea participa la joc.
- E nedrept. - Deci aia e șmecheria.
Vai de mine!
E greu.
Kim A-rin va extrage prima bilă.
- Bila albă. - Kim A-rin, alb.
Roșie.
Chung You-jin, roșu.
- Eu am albastră. - Kim Min-seol, albastru.
Ce? Stai!
Nu mă pricep la extrageri.
- Bae Ji-yeon, galben. - Vai!
Nimeni n-a extras bila gri.
Șansa e de 33%.
O să fie la sfârșit.
- Nu! - Nu! Stai!
Kim Hye-jin, gri.
Nu!
- De necrezut! - Nu cred!
KIM HYE-JIN NU PARTICIPĂ
- Mov. - Park Hae-lin, mov.
Iar Lee Si-an a ales verde.
Verde.
Acum, băieții vor extrage bilele.
Albastru. Kim Min-seol și An Jong-hoon.
Galben. Bae Ji-yeon și Jang Theo.
Verde. Lee Si-an și Kook Dong-ho.
Nu-mi vine să cred că s-au evitat cu toții.
Roșu. Chung You-jin și Kim Jeong-su.
Alb. Kim A-rin și Yuk Jun-Seo.
Și mov. Park Hae-lin și Kim Te-hwan.
Cum se poate?
- Sunt despărțiți. - S-au împrăștiat.
Ce e asta?
- S-au ratat. - Le lipsește înțelegerea.
Se vor concentra pe joc.
Trebuie să fie serioși.
Da.
Trebuie să câștigăm.
Abia aștept!
Cred că tu ești cel mai tare.
- Da. Nu-ți face griji! - Da.
Nu-mi fac.
- Și… - Pot să te țin de păr?
- Da, te rog. - E în regulă?
Încearcă!
- Mersi. - Grozav.
Deci se poate și asta.
- Pentru ei, e doar un joc. - Da.
Asta o să-l facă mai haios.
Prima întrecere.
Chung You-jin și Kim Jeong-su, care au bila roșie, se confruntă
cu Lee Si-an și Kook Dong-ho, care au bila verde.
- Baftă! - Haide!
Baftă!
Domnilor, luați domnișoarele în spate și pregătiți-vă.
Începeți când se aude fluierul.
Fiți gata!
- Ești dreptaci? - Da.
Nu te apropia prea mult!
Mi-e frică.
Pe Si-an o avantajează înălțimea.
Mi-e frică.
E prea înaltă.
- Vai! - Era să i-o ia!
Parcă You-jin zisese că se teme.
Vai de noi!
S-a terminat.
I-a luat-o.
Frumos!
- Stai! - Nu!
- Dă-i drumul! - A căzut pe spate!
Frumos!
- Frumos! - Vai!
Lee Si-an și Kook Dong-ho câștigă!
Hei!
Sunt prea înalți!
- Sunt foarte înalți! - Da.
E bine să ai mâini lungi.
Sunt cei mai buni, cuplul înalt.
Următoarea întrecere.
Park Hae-lin și Kim Te-hwan, care au bila mov, se confruntă
cu Bae Ji-yeon și Jang Theo, care au bila galbenă.
Să intrăm.
- Ce e? - Vezi? Înoată bine.
Da. Dar toți știu că avem mâini lungi.
Da.
De ce-s așa de înalți?
Unu, doi, trei.
Aveți milă de noi!
Trebuie să faci efort pentru un prânz special.
Începeți când se aude fluierul.
Fiți gata!
Stai așa!
- Nu! - Ce?
- Ce s-a întâmplat?
Ce e cu el?
- E Te-hwan? - Te-hwan…
Era Te-hwan?
Știam că așa o să fie!
Vai de mine!
Stai…
Acum!
Ai grijă! Pare instabil.
Mai în față…
I-a căzut!
- Amândurora? - Ce s-a întâmplat?
Înapoi. Mai în față…
Mai în față…
- Am câștigat? - Park Hae-lin și Kim Te-hwan câștigă.
- Am câștigat. - Da!
Bravo!
Credeam că noi am câștigat.
Te-hwan a fost mortal.
N-am mai văzut pe nimeni să se îndoaie așa.
Și nici măcar n-a fost atacat. A căzut singur.
Ultima întrecere din rundă.
Kim Min-seol și An Jong-hoon, care au bila albastră…
Baftă!
…se confruntă cu Kim A-rin și Yuk Jun-seo, care au bila albă.
Par hotărâți.
Domnilor, luați domnișoarele în spate și pregătiți-vă.
El pare stabil, nu?
Începeți când se aude fluierul.
Fiți gata!
- Hai că poți! - Baftă!
Baftă!
Apropie-te!
- Părul… - A tras-o de păr?
Kim Min-seol!
Ea…
- Am câștigat? - Da, Jong-hoon!
Ce tare!
Kim Min-seol și An Jong-hoon câștigă.
Ce m-am speriat!
- A fost super. - Bravo!
E o echipă periculoasă.
Min-seol este…
- E bună. - E o amenințare.
Outsiderul?
Da, outsiderul.
- Să-ți dai silința. - Da.
În ultima rundă se vor confrunta trei perechi.
Lee Si-an și Kook Dong-ho.
Park Hae-lin și Kim Te-hwan.
Kim Min-seol și An Jong-hoon. Pregătiți-vă!
O să fie distractiv!
Bine.
Strategia e de bază.
- Sigur. - Nu?
Intervii când e eliminată altă pereche.
Da.
E mai bine să se bată celelalte două perechi.
Începeți când se aude fluierul.
Fiți gata!
- Ai grijă! Încet. - Da.
În dreapta.
Hai!
De ce ne atacați amândoi?
- Ai plănuit asta? - Hai!
De ce ne atacați amândoi?
- Hai! - Ai plănuit asta?
Hai!
Mi-e frică.
Bateți-vă voi!
- Nu. - Ai plănuit asta?
Se pricepe să evite.
Oprește-te!
Lasă-i în pace!
Lasă-i!
Pac!
- Nu! - Frumos!
- Park Hae-lin și Kim Te-hwan au ieșit. - S-au aliat.
Chiar așa.
Si-an e așa de…
Au pierdut repede.
Arată-ți priceperea, Si-an!
Dă-te înapoi!
Înapoi!
Am căzut.
Înapoi!
Am căzut.
- Nu! Min-seol. - Se poate redresa.
Așteaptă!
- Ți-a atins șapca? - Nu.
Să mă dau înapoi?
Ce?
Ce palpitant!
Nu e de glumă.
- Si-an are brațe lungi. - Da.
- Mă duc așa. - Mă dau înapoi.
Ești prea aproape.
Si-an nu-și face griji pentru capul lui Dong-ho.
- Fetelor nu le pasă. - Da.
Ești prea aproape.
Te-ai apropiat prea mult!
Ce înfricoșător!
Mi-e frică!
- I-a dat un cap? - Da?
I-a dat un cap?
Se bat cap în cap.
Termină!
Frumos!
Lee Si-an și Kook Dong-ho câștigă.
- Unde e șapca mea? - Acolo.
Au fost foarte buni.
Ea a fost tare!
Trebuie să recunoști!
Căpățâna aia…
Sunt leoarcă!
Bravo, Min-seol!
Bravo amândurora!
Premiul pentru jocul de azi e un prânz special.
Câștigătorii sunt
Lee Si-an și Kook Dong-ho.
Si-an a câștigat mereu.
A fost palpitant.
Dong-ho a fost doar partenerul de joc al lui Si-an. Nimic mai mult.
- Exact. - Nu?
Îl ținea așa de cap.
Dar, fiindcă au câștigat,
- …și Dong-ho va alege. - Da.
Oare la cine se gândește Si-an, de se străduiește atât?
Mi se pare evident.
- Nu? - Clar este Jeong-su.
- Da, e clar. - Dar…
Nu poate fi Jun-seo?
Cred că ea trebuie să hotărască dacă îl alege pe Jun-seo acum
sau se duce mai târziu cu el în Paradis.
Înțeleg.
Nu pari convins deloc.
Și Dong-ho poate alege, nu?
- Au fost în echipă. - Da.
Sunt curioasă.
Oare Dong-ho o alege pe A-rin? N-au vorbit mai devreme.
Și eu cred că o alege pe A-rin.
Lee Si-an, fiind câștigătoare,
alege persoana cu care vrei să te duci la întâlnire, la un prânz special.
Persoana cu care vreau să mă duc la întâlnire e…
Kim Jeong-su.
Lee Si-an l-a ales pe Kim Jeong-su.
Poftă bună!
Kook Dong-ho,
alege persoana cu care vrei să te duci la întâlnire, la un prânz special.
Persoana cu care vreau să mă duc la întâlnire e…
Kim A-rin.
Kook Dong-ho a ales-o pe Kim A-rin.
Poftă bună!
Hae-lin pare derutată.
Da, nu cunoaște sentimentul ăsta.
Mi-e foame!
- Ți-era foame, nu? - Da.
Și mie.
Felicitări
pentru spiritul tău competitiv.
- Păi… - Da?
După ce am fost în Paradis cu tine…
Da.
Mi-am zis că nu am avut o întâlnire adevărată.
Așa că te-am ales.
Ce?
De asta te-am ales.
Bravo!
Ce ai mâncat ieri?
- Ieri? - Da.
Păi…
Am fost pe un iaht.
Am băut șampanie.
Și am mâncat sendvișuri.
- Da. - Nimic special.
Da, așa procedează el.
- Așa o liniștește. - Da.
Da.
Întâlnirea de ieri a fost distractivă.
Hae-lin e fermecătoare.
Dar…
când eram la întâlnire cu ea…
mă gândeam la tine de câte ori ajungeam într-un loc nou.
Și mă tot…
gândeam la lucruri despre care am vorbit.
- Așa că… - N-am știut.
Sincer,
nu vreau ca asta să fie ceva superficial.
Aș vrea să te cunosc mai bine.
Înțeleg.
Cât mai stau aici,
aș vrea să mă mai duc o dată cu tine.
În Paradis?
Ultima călătorie în Paradis?
Dacă asta vrei…
Putem merge și de trei ori.
S-a terminat.
De ce renunți?
Vor deveni un cuplu.
Hanhae, o să rămână împreună.
Habar n-ai de nimic.
- Încă? - Așteaptă!
- Nu renunți? - Ce aștepți?
Ne-a zis să avem răbdare.
- Stați! - Ți-a pierit răsuflarea.
Ești scufundător?
Ai vorbit mult cu cei care au rămas?
Da.
Ieri am vorbit cu Theo și cu Jun-seo.
Dar, după discuțiile astea…
Nu mai trebuie să fac nimic.
Ceilalți…
M-am lămurit cu ceilalți.
- Înțeleg. - Asta e.
Și tu?
Nu mai am nevoie.
Eu…
În ce privește celelalte fete…
Eu…
Asta simt.
Bine.
A liniștit-o.
I-a dat un răspuns.
De asta, când s-a întors, a spus: „N-a fost distractiv.”
Cred că îi spunea că a terminat cu celelalte fete.
Dacă într-adevăr e sincer.
Sper că e sincer.
Dar, dacă se poartă altfel după ce a spus asta…
Ar fi greșit.
- Da. - Hae-lin?
- Da. - Sau altcineva.
- Ar fi ceva… - Da, e…
- Nu se poate. - Adică…
Asta încă nu s-a întâmplat.
Nu știu ce va mai fi, dar el a fost grozav.
- Da. - Ca bărbat…
- A fost sincer și onest. - Da.
La început mi s-a părut că ce a spus a fost cam nepotrivit,
dar, de fapt, a fost grozav.
A spus: „Asta simt.”
În locul lui, aș fi spus așa:
„Nu am nevoie decât de tine.”
Ceva definitiv.
Dar, din respect, i-a dat un răspuns subtil
și așa e cel mai bine.
E plin de tact.
Ea încă se gândește la multe.
Un răspuns definitiv ar putea fi…
S-ar putea simți obligată,
de asta el a fost plin de tact.
A spus doar: „Asta simt.”
După toate astea, mai crezi că Si-an și Jun-seo au vreo șansă?
- Mai așteptați. - Da?
De câte ori mă mai întrebați?
Tare aș vrea ca Si-an și Jun-seo să se ducă în Paradis.
- În Paradis? - O dată.
Da.
Și cum rămâne cu Theo?
- Si-an încă… - Nimeni nu-și face griji despre Theo.
Si-an se gândește la Theo, nu?
Ești sigură?
Poftă bună!
- Datorită ție mănânc asta. - Cu plăcere.
Am avut noroc.
Da.
- Si-an a avut grijă. - Da.
S-a înveselit.
- E fericită! - E veselă!
De mult n-a fost.
- E ușor de citit. - N-am mai văzut-o așa.
Ea îl place foarte mult.
Și ce ai făcut în Paradis?
- Nu am reușit să terminăm discuția. - Da.
Ieri…
Am plecat.
- Am plecat… - Ai plecat.
Înainte să-mi dau seama, eram în elicopter.
Dar Hae-lin era deja acolo.
Și Jeong-su era acolo. Vorbeau.
I-am salutat și m-am așezat.
Ea stătea între noi.
Era prima mea dată cu elicopterul.
- Nu chestiile astea. - Bun.
„Nu chestiile astea.”
- Îi plac matematica și științele. - Da.
Vorbește ca un contabil.
Ia totul în ordine.
- Nu chestiile astea. - Bun.
Îți povestesc tot.
- Eu… - Da, cronologic.
Așa sunt eu.
Apoi am ajuns.
A fost o experiență unică.
Aveam ocazia să aflu totul despre Hae-lin.
Am vorbit mult.
Deci crezi
că, dacă te duci în Paradis, vrei să cunoști mai bine pe cineva?
Ai puțin timp acolo,
așa că e greu să fii sigur după o singură zi.
Dar m-a ajutat să înțeleg încotro s-o iau.
- Ce e? - Ce?
- Am vorbit numai eu. - Ba nu.
Tu ai trăit o experiență specială ieri. Eu n-am făcut mare lucru.
Tu ce-ai făcut?
Am avut toți timp liber.
Eu întreb despre tine.
Mi s-a părut totul cam plicticos.
Păcat!
Voiam să vorbesc mai mult, dar nu mi-a permis situația.
M-am simțit frustrată și neliniștită.
Așa a fost.
Din multe motive, m-am gândit: „De ce-s lucrurile…”
Credeam că ai vorbit cu ceilalți și te-ai distrat.
- Dar apoi… - Nu.
Apoi mi-am întrebat colegii de cameră
și părea că nu.
Din cauza asta m-am simțit prost.
Înțeleg.
De asta așteptam ziua de azi.
Am așteptat.
Dar tu ai venit cărând ambele genți, iar Jeong-su o căra doar pe a lui.
MAI DEVREME
- Bună! - Bună!
Bună!
Iar fata cea nouă a spus ceva când se apropia.
Dar se uita numai la tine în timp ce vorbea.
Așa că am presupus că v-ați apropiat și că ați vorbit mult.
- Eu… - Așa am crezut.
Ce e? De ce râzi?
- O găsește drăguță! - Da.
Dong-ho se simte în largul lui cu A-rin.
Da.
Par să se înțeleagă foarte bine.
În funcție de ce face Hae-lin,
situația s-ar putea schimba.
Încă există posibilitatea asta.
Acum vom forma perechile care se duc la întâlnire în Paradis.
De ce mă ia cu fiori?
Băieții au ales deja
fetele cu care vor să se ducă în Paradis.
DIN INFERN ÎN PARADIS
Fetelor,
vă rog să numiți persoana cu care doriți să vă duceți la întâlnire în Paradis.
Încă n-am hotărât.
Nici eu.
Asta e importantă.
- Da. - Pe bune!
Te-hwan și Ji-yeon se duc sigur, nu?
- Da, 100%. - Da.
- Dar Dong-ho… - Da?
Încă nu pot să-l citesc.
Cred c-o alege pe A-rin de data asta.
Cel puțin o dată, nu?
- Dong-ho. - Nu?
După toate astea, nu poate alege pe alta.
Se va duce cu ea măcar o dată.
- Da, măcar o dată. - Ieri a fost cu Hae-lin.
- Theo ar fi ales-o pe Si-an. - Da.
Și Jeong-su?
- Jeong-su… - Probabil pe Si-an.
Cred că a ales-o pe Si-an, fiindcă, dacă e altcineva…
- Dacă a făcut-o, s-a zis cu el. - Da.
S-a zis cu el.
Dacă da, nici nu-i mai pronunț numele.
- Adică… - Atunci, Jeong-su…
„Ăla.”
Dar ești prezentatoare!
- Nu poți face asta. - Scuze!
Dar e de înțeles ce spune ea.
În ultima lui discuție cu Si-an, el a fost clar.
- A zis clar ce simte. - Da.
Si-an e problema.
Cred că Si-an îl va alege pe Jeong-su.
Eu nu cred.
- Ăsta e momentul! - Momentul lui Jun-seo. Da.
- A venit clipa! - Da?
Clipa lui Jun-seo?
- Azi este. - Jun-seo.
Serios?
- De când aștept! - Va fi Yuk.
- Sigur. - Persiști în greșeala ta?
Cred că l-a ales pe Jeong-su.
- Ba nu, pe Yuk. - Nu?
FORMAREA DE CUPLURI PENTRU PARADIS
Vom începe cu Chung You-jin.
- Baftă! - De ce-s mereu prima?
Nu știu ce simte You-jin.
- You-jin? - Habar nu am.
Da.
You-jin are nevoie de cineva calm și stabil.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
Kook Dong-ho.
Perechea lui Chung You-jin…
Fiindcă eu și Dong-ho n-am avut timp să vorbim,
speram să mă aleagă pe mine, ca să putem vorbi.
Dar Dong-ho nu știe că ea gândește așa, nu?
Ea nu a spus ce gândește.
Perechea lui Chung You-jin…
nu este nimeni.
Te rog întoarce-te în camera ta.
Perechea lui Chung You-jin…
A ales-o cineva.
…nu este nimeni.
Te rog întoarce-te în camera ta.
Anunță asta să audă toți?
…nu este nimeni.
Te rog întoarce-te în camera ta.
Anunță asta public, să audă toți?
- Ce cruzime! Îmi vine să plâng. - Da!
Mă ia cu fiori.
M-am întors cam târziu, nu?
Nu.
De ce e ceață aici?
Am folosit un spray.
Scuze.
Deci nu știi cine te-a ales sau nu?
Cred că nu știu nici băieții, nici fetele.
- Se duc numai cei care se aleg reciproc. - Da.
Park Hae-lin.
Te rog să alegi.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
Kook Dong-ho.
Corect.
- Știam că face asta. - Dong-ho e foarte popular.
Deși m-am dus ieri în Paradis cu amândoi,
mi-a crescut interesul pentru Dong-ho.
Mă gândesc mereu la el.
Aș dori să merg în Paradis cu…
Kook Dong-ho.
Acum depinde de alegerea lui Dong-ho.
Perechea lui Park Hae-lin…
Perechea lui Kim A-rin…
Oare se vor alege reciproc?
- Dong-ho pleacă. - Da.
Ce?
S-a terminat dacă o alege pe Hae-lin.
Ar fi sfârșitul.
S-ar termina totul.
Să mergem.
- Să mergem. - Să mergem.
Așa!
În sfârșit!
Au plecat!
Vai de noi!
Nu e grea?
Ba e grea.
Vrei să ți-o duc eu?
Hai să ne distrăm.
„Hai să ne distrăm.”
A fost cam penibil.
Deci nu vrei să te distrezi?
Ba da, hai să ne distrăm. Bip-bip!
Ce fericită e!
„Bip-bip” a fost drăguț.
Trebuia să se ducă.
- Da. - Sigur.
În sfârșit…
- Ce? - I-a venit rândul lui A-rin!
Două care l-au ales pe Dong-ho nu s-au dus.
Nu știu dacă e căldura sau e furia mea.
Nu știu.
Dong-ho?
Da, știam în ce mă bag.
Știam când am ales
și am zis că n-am probleme.
Dar…
Nu ești bine.
Am avut dreptate că nu iese, de asta e și mai rău.
Văzând-o pe A-rin
așa de încântată, cum n-am mai văzut-o niciodată…
A fost cam supărător.
Am părul ciudat? Te poți uita? E prea demodat?
- Mereu l-ai ținut pe spate. - E bine.
- Da? - Da.
Brățara nu se potrivește, nu?
- E bine? - Da.
E prea mult?
Înțeleg că se duce în Paradis.
Doar că aș vrea să se ducă în liniște.
„În liniște.”
Merită să fie fericită.
- Da, tot timpul… - Da.
- E prima ei dată! - Da.
- A fost mereu liniștită. - N-avea ce face.
Înțeleg că se duce în Paradis.
Doar că aș vrea să se ducă în liniște.
Am emoții.
Până în ultima clipă, când și-a pus sandalele…
Cum arată sandalele?
Panglicile-s prea mari?
- Sunt bine. - Sunt drăguțe.
După ce am văzut-o așa de încântată
și am auzit că se duce cu Dong-ho…
Nu mi-a plăcut.
Sigur că nu se bucură.
- Înțeleg. - Da.
Dar A-rin a pus multe întrebări.
- Nu? - Da.
Măcar alege-ți singură sandalele.
Nu vezi cum se simte You-jin?
La noi e „camera lui Dong-ho”.
Fiindcă stăm toate trei în aceeași cameră.
Când voi mai avea ocazia,
o să câștig eu, ca să vorbesc prima cu Dong-ho.
Hae-lin pare cam supărată.
Da.
- Pare furioasă și hotărâtă. - Da.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
Kim Te-hwan.
În sfârșit, a venit și momentul lor.
- Vom afla vârsta și profesia. - Se duc.
E prima dată?
- …Kim Te-hwan. - Da.
- Baftă! - Kim Te-hwan.
Te rog să vii afară.
Parcă e un copilaș.
E drăguț.
Credeți că Te-hwan s-a născut în 2005?
Așa pare.
- Hai pe aici. - Hai!
- Pe aici? - Da, ai grijă!
- E bine cu tocuri? - Da.
Vremea e frumoasă.
În sfârșit, mergem în Paradis.
- Nu? - Da.
Kim Hye-jin.
Te rog să alegi.
Pe cine crezi că va alege Hye-jin?
Nu-s sigur.
Tu ai fost în Paradis cu ea.
Nu v-ați apropiat?
Da, ne-am apropiat.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
An Jong-hoon.
Am fost o dată în Paradis cu Jeong-su,
dar cu Jong-hoon am fost toate trei.
Am zis că, dacă merg doar cu el, o să fie altfel,
de asta l-am ales.
Perechea lui Kim Hye-jin…
nu este nimeni.
Te rog întoarce-te în camera ta.
Jong-hoon ce a ales?
- Pe Si-an? - Da.
Așa se pare.
Am inima grea.
S-a chinuit să-și facă bagajul.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
- Yuk. - Yuk?
Jun-seo e un mister.
Nu știu.
Nu știu ce simt acum.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
Jang Theo.
Ce?
- Ce-i asta? - Ce?
- Ce se întâmplă? - Ce e?
Înseamnă că vrea să rămână.
Nu cred că el a ales-o pe ea.
După ce a am vorbit ieri cu Jun-seo, am rămas cu ideea
că e curios despre Si-an.
Mi-am dat seama că nu trebuie să depind de Jun-seo.
Cel mai interesant de aici, după Jun-seo, e Theo.
Așa că-s curioasă despre el.
Perechea lui Kim Min-seol…
nu este nimeni.
Te rog întoarce-te în camera ta.
Vai de mine, Min-seol!
- Bună! - Bună!
Ți-am zis că n-am nevoie să-mi fac bagajul.
- Sunt curios pe cine a ales Si-an. - Chiar!
- Pe Yuk. - Yuk.
De data asta, Yuk.
Și eu zic Yuk.
Lee Si-an, e rândul tău.
Te rog să vii afară.
Baftă!
Ea e ultima?
E ultima.
CU 30 DE MINUTE ÎN URMĂ
LEE SI-AN
THEO, JEONG-SU, JONG-HOON, JUN-SEO AU ALES-O PE SI-AN
Patru voturi.
- A câștigat tot. - Pe bune!
Patru din șase au ales-o pe ea.
Aș prefera să nu am opțiunea de a alege.
Aș prefera să nu am.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
E o decizie importantă.
- O să fie Yuk. - Yuk?
Chiar nu am habar.
Persoana cu care aș dori să merg în Paradis e…
Yuk Jun-seo.
Paradisul e înfricoșător, nu?
Înțeleg de ce toți spun că trebuie să vii aici.
E mai bine decât mă așteptam.
ÎN URMĂTORUL EPISOD
Dong-ho pare foarte ocupat acum.
Erau fete care voiau să-i vorbească.
Te distrat? A fost altfel?
Vreau să merg cu tine.
N-am mai întâlnit o fată ca ea în viața mea.
Nu poți hotărî după ce mergi în Paradis cu mine?
O să mă gândesc.
Fiindcă știu că cineva din dormitorul mea îl place,
e cam jenant.
Cine-ți place cel mai mult?
În acest moment, Theo.
De asta sunt derutată.
Vrei o floare?
Pentru mine, ai fost tu mereu.
Și acum simt la fel.
Si-an e prima mea alegere.
Trebuia să te aleg de la început.
Există loc și pentru mine?
Vrei să mergi în Paradis?
Sigur că da.
Cred că atunci am devenit mai sigură.
Nu te miști prea repede?
Ce?
A îmbrățișat-o?
Ei doi mereu mă zăpăcesc!
N-am mai văzut așa ceva până acum.
- Măiculiță! - Ce?
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru