LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Hur går det? Vet du vem du gillar?
Vem är det? Får jag fråga?
Så här har jag sagt:
Efter dagens samtal vet jag säkert.
-Väntade du på nån? -Va?
Jag sa att jag vill prata med dig.
-Va? Varför? -Ja.
Jag har sagt: "Jag vill prata med Si-an."
Visste hon inget?
-Antagligen inte. -Oj då.
Hon trodde att de bara var vänner.
Jag sa att jag ville prata med dig.
-Va? Varför? -Ja.
Jag har sagt: "Jag vill prata med Si-an."
Jag hade ingen aning.
-När vi drack kaffe ihop… -Ja,
Det gick snabbt.
-Ja. -Men…
Du var inte som jag trodde.
Du var som personligheten jag brukar gilla.
-Okej. -Ja. Det var toppen.
Jag tänkte att det skulle vara kul att hänga med dig.
Jag har helt…
Efter att ha pratat med dig kände jag mig
ärligt talat osäker.
-Seriöst? -Ja.
-Kände du inget? -Nej.
Jag kände ingenting.
Du var mer avslappnad än jag trodde. Precis min typ.
Jag tänkte: "Med henne blir det i alla fall inte tråkigt."
Vi var på olika våglängder.
Ja.
-Vad synd. -Det är synd.
Jaha, det var så alltså.
Hur ska jag säga? Du ser väldigt intensiv ut.
Intensiv?
Men du är lättsam.
Det är en lockande kontrast.
Nu smörar du ordentligt.
Det är inte som sist.
Jag var likadan då.
Men du minns inte.
-Nej. -Va?
Nej.
Jag sa att du inte var som jag trodde.
-Det är sant. -Det är samma sak.
Ja, men…
Du har rätt.
Hon accepterar inte det.
-Det gör hon inte. -Nej.
-Hon känner nåt. -Tror du?
-Ja. -Är du säker?
Men när man pratar med andra
kan man inte bara fråga om Inferno eller Paradiset
eller hur maten var.
Man kan inte hålla sig till ytliga diskussioner för alltid.
Men oavsett hur länge man är här
är det svårt att släppa det ytliga helt.
Och allt eftersom man pratar inser man att det är möjligt med andra.
Jag dras till den typen av människor.
Det var därför Min-seol var bekväm med mig från början.
Och jag kände mig bekväm med dig och Min-seol.
Det gillade jag.
Och när jag drack kaffe med dig
tänkte jag: "Det här känns också bra, men på ett annat sätt.
Det vore kul att vara i Paradiset ihop."
Det var därför jag föreslog det.
-Okej. -Ja.
-Vem vet vad som kan hända? -Jag…
Jag undrar vad som händer i morgon.
Men jag vill helt klart vinna.
Inte komma tvåa?
-Vill du alltid vinna? -Andra plats är uselt.
Det skulle kännas värre.
Om jag tävlar vill jag vinna.
Du är så uppriktig.
Jag vill inte låtsas medan jag är här.
Samma här.
Jun-seo,
tror du att du kan bli kär på tio dagar?
Jag har aldrig upplevt det.
Men vem vet?
Se, det är nåt på gång.
Ja, hon har mycket att tänka på.
Möjligtvis.
De umgicks ju vid poolen.
Och de tänkte att de bara är vänner.
Men efter det här
kanske hon tror att han gillade henne.
Det skulle bli för mycket.
Hon blir utmattad.
-Sant. -Men…
Med tre män.
Hon måste sluta.
På riktigt.
Jag ser Si-an så här.
Det här är min åsikt.
Det kvittar om nån gillar henne.
Det viktiga för henne är vem hon gillar.
Nej.
-För… -Men…
Hur länge har du känt Si-an?
-Jag känner henne väl. -Gör du?
Nu känner jag henne väl.
Men jag tror att Si-an tycker att Jun-seo är en sjyst kille.
Kyuhyun, enligt mig
kan Si-an lockas tillfälligt till personer som hon är intresserad av.
-Men det kommer att bli Jeong-su. -Jeong-su.
Hon dejtar personer hon gillar.
Hon dras till honom.
-Det är nu Jun-seo kliver in. -Jag tror också det.
Si-an verkar uppriktig.
-Ja. -Alltså…
-Hon låter sig styras av känslor. -Ja, hon tvekar.
Men hon tvekar inte nu.
Det är uppenbart.
Nej, hon övertalades.
Hon blev överraskad.
-Vi två… -Jag vet inte.
-Jag tror inte det. -Nej.
Vi tre tror inte att hon övertalades.
Vi gissar fel ibland.
Få se vem som har rätt.
-Det får vi se. -Ja.
-Ni spelade ett spel. -"Skulle du hellre…"
-Ja. -Sätt dig.
Jag drack för mycket.
Dags att nyktra till.
Si-an, nyktra till nu.
Det förändrades förra året.
Det fanns nån jag gillade.
-Vad gör Si-an? -Den personen…
Hon nyktrar till.
Vad gör du?
Hallå, vad gör du?
Du skrämde mig.
-Jag är så full. -Är du?
Du var röd i ansiktet.
-Ja. -Ja.
-Jag kan inte… -Drack du mycket?
Nej, inte så mycket.
-Fick du prata med de andra? -Ja.
-Verkligen? -Ja.
-Vad… -Ja… Va?
Med vem?
-Alla, väl? -Med vem?
-Va? -Jag såg dig.
-Vad? -Där borta.
-Du var med Theo. -Ja.
Och du pratade med Jun-seo.
Det var alla.
-Verkligen? -Ja.
Bara de jag såg?
Ja.
Jag hann inte prata med dig.
-Okej. -Ja.
Har du nyktrat till?
-Nej. -Inte än?
Det är därför jag sitter här.
Jag ville få lite frisk luft.
Kom tillbaka när du är nykter.
-Okej. -Ja.
Han borde ha stannat kvar.
Si-an ger honom inte chansen.
Si-an verkar inte vara intresserad av Jong-hoon.
-Tror du inte? -Nej.
-Jag kände det. -Ja.
Jag håller med.
Annars skulle hon inte reagera så.
PARADISET PARK HAE-LIN & KIM JEONG-SU
Herregud.
Underbart.
Jösses.
Jag bröt nästan armen på dig.
-Jag lägger fram en filt. -Okej.
-Jeong-su är så väluppfostrad. -Han behöver inte tänka.
Precis.
Oj, så fint.
Nu bär det av.
Vad mer kan vi önska oss?
Just det.
Jag tror att jag är äldre än du.
-Jaså? -Det känns så.
Jag är bra på att gissa åldrar, men inte nu.
-Ska jag berätta? -Ja.
Jag är 24.
Tjugofyra? Allvarligt?
Jag är född -00.
Vad?
-1990… -Det var oväntat.
Du hade ingen aning.
När nån är vacker
är det svårt att gissa åldern.
Vad jobbar du med?
Jag pluggar till skådespelare.
-Inte konstigt. -Varför?
Just nu är jag student.
Jag älskar att läsa klassisk litteratur under min utbildning.
Man får läsa om helt oväntade karaktärer.
Det är häftigt att studera dem,
så jag gör mitt bästa för att lära mig.
PARK HAE-LIN, 24 ÅR SEJONG UNIVERSITET, FILMPROGRAMMET
När gick du och la dig i går?
-I går? -Ja, la du dig direkt?
-Jag väntade på dig. -Verkligen?
På att jag skulle bli klar?
-Ja, jag väntade på det. -Jaså.
Det tog lång tid.
Men…
Jag väntade och sen…-
-Jag diskade och gick och la mig. -Okej.
Du har pratat mycket med de andra, va?
Ja.
Men jag…
-Vänta. -Herregud.
Typiskt par.
Gjorde han så automatiskt
eller för att imponera på henne?
-Jeong-su gör det nog automatiskt. -Okej.
-Jag tror att han flörtar. -Ja.
-Såklart. -Samma här.
-Han flörtar. -Han fixade hennes hår.
Men jag…
Jag har som sagt två personer i åtanke.
Just det.
Det har inte förändrats.
-Menar du oss två? -Ja.
Inget har förändrats.
Alla sa att du har en härlig personlighet.
Verkligen?
Tja, kvinnorna…
Men en sak står klar.
Ingen av de andra kvinnorna ser ut som…
Som jag?
Ingen är lik dig.
Jag blir nyfiken.
Du sticker ut.
-Allvarligt? Det gör mig glad. -Ja.
Bara njut.
Sånt gör en glad.
-Ja. -Ja.
Jeong-su anstränger sig.
-Ja. -Ja.
Vi är framme.
Det finns ankbåtar.
Det var det jag snackade om.
-Va? -Jag ville åka den.
-Den? -Något sånt.
-Jag vill sitta på flotten. -Då gör vi det.
Kom igen.
-Ska vi börja? -Okej.
Det är kallt!
Vi kanske välter!
En lätt beröring.
Åh nej!
Ska det vara så här?
Vi hade jätteroligt.
-Floden smakar gott. -Ja.
Du klarar det!
Visar han henne?
-Han kan nog åka. -Då måste han vara bra.
Nu åker han.
Och han är i väg!
Han är bra.
Han är bra på allt.
Han kan göra allt.
Det är svårt att stå så.
-Är det? -Ja.
Han verkar erfaren.
Men inte jätteskicklig.
Du klarar det!
Du är bra på det.
Det var skoj.
-Det var skoj. -Jättekul.
Men jag uppfattar ingen romantisk kemi.
-De är försiktiga. -Just det.
Jag kan inte se dem ihop.
Jeong-su försöker få samtalet att flyta naturligt.
-Men det känns inte naturligt. -Visst?
Efter samtalet på yachten insåg hon nog att de inte passade ihop.
-Hae-lins entusiasm försvann. -Ja.
Enligt mig
gör Jeong-su ett starkt och charmigt intryck
-när han träffar folk. -Ja.
Men om han inte ser upp
kan de med tiden tänka:
"Han är inte så mot bara mig.
Han behandlar alla kvinnor så."
Så även om jag började bli intresserad
skulle jag…
-Hålla avstånd. -Du har rätt.
Ja.
PARADISET PARK HAE-LIN & KOOK DONG-HO
Vilken fin solnedgång.
Vi har bra platser.
Vi skålar.
Får jag…
Får jag gissa din ålder?
-Du var nyfiken. -För snabbt?
Nej, inte alls.
Hur gammal ser jag ut?
Tjugo…
Du sa det generellt.
Tjugofyra?
Okej.
Så du är 24.
Har gammal ser jag ut?
Du ser inte gammal ut.
Hur gammal?
Trettio?
-Ja. -På riktigt?
-Du hade rätt. Jag är 30. -Allvarligt?
-Herregud. -Bra gissat.
Jag var nyfiken på ditt jobb.
-Får jag gissa? -Visst.
Du ser ut att spela haegeum på en folkmusikskola.
Eller nån som kan spela kayagum.
Alltså stränginstrument.
Det är roligt att föreställa sig.
-Jag är student. -Vad studerar du?
Skådespeleri.
-Jaså. -Ja.
Vad spännande.
Vad gissar du är mitt yrke?
Du var nog duktig i skolan.
Jag använder miniräknare mycket i arbetet.
Jag anade det.
-Vad betyder det? -Ja.
-Verkligen? -Du verkar…
-Du verkar vara mattekunnig. -Va?
Du ser ut att gilla vetenskap.
-Vad betyder det? -Jo…
Matte och sånt passar dig.
Är du revisor?
-Jag är auktoriserad revisor. -Allvarligt?
-Jag är bra på att gissa. -Ja.
Du är väldigt bra på det.
Jag är auktoriserad revisor.
Jag jobbar på en stor revisionsbyrå i Korea.
En revisors uppgifter
består av bokföring, deklarationer och finansiell rådgivning.
Jag arbetar som konsult
där jag erbjuder rådgivning om värderingar,
företagsbesiktningar och kapitalanskaffning
för att underlätta företags beslutsfattande.
KOOK DONG-HO, 30 ÅR AUKTORISERAD REVISOR
Okej.
Det gillar jag.
Gör du?
Ville du alltid jobba med det?
För min del
pluggade jag eftersom jag inte visste vad jag ville göra.
-Allvarligt… -Intressant.
Jag gillar att se folk syssla med nåt de gillar.
-Verkligen? -Ja.
-Du trivs väl med det du gör? -Ja.
Det är fascinerande, för du är så olik mig.
Jag valde er två från början
eftersom Jeong-su har mycket gemensamt med mig,
medan du och jag är helt…
-Helt olika. -Olika.
-Precis. -Ja.
Det är sant.
Så jag ville ha roligt med Jeong-su
och sitta ner och prata med dig.
Ja.
Vad har du för hobby? Jag nämnde att jag gillar vandring.
-Det har vi inte pratat om. -Inte? Okej, berätta.
Jag gillar att läsa.
-Gör du? -Ja, mycket.
Jag hatar att läsa.
Verkligen? Vi är så olika.
-Du kan läsa mina böcker åt mig. -Okej.
Jag hatar böcker.
Varför?
Jag läste mycket när jag pluggade.
-Du måste vara trött på det. -Jag är dålig på att läsa.
Jag har inga bra språkkunskaper.
Gillar du att träna?
Jag tror inte det.
Jo…
Jag tränar, för jag är ju människa.
Men jag älskar det inte.
Jag blir inte glad när jag tränar.
Jag gör det för hälsans skull
-och för att bli 100. -Ja.
Vill du ha ett långt liv?
Ett långt och friskt liv.
-Där är vi också olika. -Ja.
Jag vill ha ett kort, händelserikt liv.
Det är onödigt att leva länge.
Det tycker jag.
Vi tänker helt olika.
-Otroligt. -Mycket otroligt.
De är mer olika än förväntat.
Inte sant?
-Ibland dras motsatser till varandra. -Ja.
-Men för min del… -Vad?
Jag gillar folk som är annorlunda.
Jag vet inte hur du känner.
Men jag tänker så här.
Det känns som
att jag inte är din vanliga typ.
Ärligt talat…
Jo, ärligt talat…
Du är den första som skiljer sig från min vanliga typ.
Jag tänkte det.
Därför känns det ännu mer unikt för mig.
Det gör mig helt klart nyfiken.
Du verkar gilla den oskyldiga sorten.
Visst? Var ärlig.
Jag gillar ärlighet.
Jag är nyfiken på sånt här.
Någon som är glad…
Du gillar personer som är som en solstråle.
-Ja. Märks det tydligt? -Men jag är inte sån.
-Du är snarare själva solen. -Så…
Du är intensiv.
En solstråle?
-Jag får kolla i morgon. -Ja…
Berätta vem det är i morgon.
Jag är faktiskt uppriktigt nyfiken.
Jag är nyfiken av mig.
Du vet hur det är.
Utan intresse blir man inte nyfiken.
Just det.
Du överraskar mig hela tiden, så jag hittar inte balansen.
-Känner du dig yr? -Nej.
Jag är bra på att göra folk yra.
Hae-lin får honom att tappa greppet.
Hon chockerade honom.
-Det är helt annan stämning här. -Helt annan.
Jag är nyfiken.
Det blir kul att se hur du kommer överens med andra.
-Ja. -Jag vill se kvinnorna tävla.
-Va? -Jag vill se en energisk anda.
-Jag är nyfiken. -Ja.
Tror du att du skulle vinna?
Är de andra kvinnorna långa?
Du är nog längst.
-Jaså? -Över 1,70?
Jag är 1,70 m lång.
-Exakt 1,70? -Ja.
Vilken fin kroppsbyggnad.
Du har starka axlar.
Är det en komplimang?
-Ja. -Är det?
Du ser vältränad ut.
Hela du är lång.
Menar du mina armar?
Mina armar är långa.
Vi jämför dem senare.
Okej.
De är nog lika.
-Mina är jättelånga. -Ja.
Jag behöver skräddarsydda kostymer.
-De är som en orangutangs. -Samma här.
Vi har äntligen nåt gemensamt.
Okej.
-Har du ätit klart? -Ja.
-Gillade du det? -Mycket.
Vi jämför våra armar. Vi sätter axlarna mot varandra.
Där ser du.
De är långa. Men mina med.
De är långa för din längd.
-Visst är du 1,70? -Ja.
Jag är 1,87.
Du är väldigt lång.
Jag har stora händer. Du sa väl att du också har det?
Mina är också stora.
Vi jämför höger hand.
-Dina naglar. -Mina naglar?
Med dem är våra händer lika stora.
Jag tror att dina händer är stora eftersom
mina händer är…
Större än många mäns.
De är rätt lika.
-Du har långa fingrar. -Ja.
Vila om du är sömnig.
-Jag kan inte sova. -Jodå.
Jag fick inte mycket sömn i dag.
-Jag sov mycket i går. -Okej.
Du kan vakna när vi anländer.
Han kämpar för att inte vända huvudet.
Han gillar henne.
-Ja. -Han är söt.
-Eller hur? -Ja.
Men Dong-ho sa inte till Hae-lin
att han gillar tjejer som är som solen själv.
Han skulle inte säga det.
Men det är det som gör Dong-ho charmig.
Jag tror att Hae-lin har fått känslor för Dong-ho.
-Han är gullig. -Ja.
När hon retar honom
blir han nervös och verkar oskyldig.
Ja.
Det skiljer honom från Jeong-su.
-Exakt. -Ja.
Det var mer iver här.
-Ja. -Hae-lin och Dong-ho.
-Deras samtal var roligt att lyssna på. -Ja.
Det drar in en.
DAG 6
Det är mycket havsdimma.
Havsdimma?
Man kan inte se ut.
Oj då.
-Theo. -Vad?
Den här är din.
-Herregud. -Vad?
Det är för tidigt för att vara så fin.
Herregud.
Det har börjat.
-Theo förändras aldrig. -Nej.
Har du fixat håret?
Va?
Har du fixat håret, Jun-seo?
-Jag? -Ja.
Ser jag ofixad ut?
Du minns inte, eller hur?
Klart jag gör.
Vad?
-Var du full i går? -Nej då.
Ska vi sätta fart?
Hur gick det? Du umgicks länge med Theo i går.
Theo verkar mer seriös.
Innan skojade han mest.
-Han drog skämt. -Ja.
Du då, You-jin?
Dong-ho?
Ja, jag vill fortfarande veta mer om Dong-ho.
A-rin sitter bredvid.
Ja, jag vill fortfarande veta mer om Dong-ho.
Men ärligt talat
så sa jag inte precis
till honom hur jag känner.
Jaså.
-Hur jag känner för honom. -Okej.
Vi pratade om typen vi gillar,
men det är allt.
Herregud vad hon är söt.
-Hon är så nervös. -Hon verkar orolig.
Hon fick fullt upp.
Varför kommer hon inte?
-Va? -Va?
-Ursäkta mig? -Vad?
Vad är det?
Ja! Flingor.
De är så goda.
Jag gillar flingor.
-Ingen jordgubbssylt? -Du kräver för mycket.
Det är Inferno.
Jag trodde att vi hade sylt.
Jag önskar det.
Har vi inte nån alls?
Era kläder i dag…
-De matchar. -Va?
De är helt olika.
Ni har båda på er svart och vitt.
Men helt olika stilar.
Svart och vitt.
Mums! Jag tar lite flingor.
Kan du räcka mig paketen?
-God morgon. -God morgon.
-Du har glasögon. -Ja.
De klär dig.
-Tycker du? -Ja.
Det finns inga platser.
-Sov du gott? -Ja.
Du skulle låta mig fixa ditt hår.
I morgon.
Jag försov mig.
Varför är jag så trött?
Vad är det här?
-Va? -Är det ett spel?
Du ska äta dem.
Jag gjorde dem till dig.
Oj, tack.
Vad tycker du?
Den här kan jag äta.
Tack.
Han protesterar nästan.
Det är en protest.
-Det är protest. -Ja.
Han säger att det stör honom.
Han verkar cool när han häller upp flingor.
Va?
Vad är det?
Gott, va?
-Visst är han söt? -Ja.
Det är gulligt att Theo är svartsjuk.
-Och Min-seol kollar runt. -Hon observerar.
Han är som en unge.
Men allvarligt talat…
Det är nåt spännande på gång mellan Jun-seo och Si-an.
-De verkar ha kommit varandra nära. -Jag hade rätt.
-Ja. -Ser du?
Men det känns som att Jun-seo och Si-an bara är vänner.
Tycker du?
Du vet ingenting, Jin-kyung.
Det är så här eftersom Jeong-su inte är där.
Hon kommer tillbaka.
-Exakt. -Inte en chans.
Det är för han är borta.
-Seriöst. -Tänk efter.
Hon tänker på honom.
Han behövde inte påminna henne att hjälpa honom med håret.
Det första hon gjorde var att nämna det.
Tänk på saken.
Hon gillar honom.
Och om Si-an inte har känslor för Jun-seo
skulle hon tänka: "Vad är det med honom?"
Ja.
-Ja. -Men hon glodde.
Förut tyckte hon det var gulligt.
-Exakt. -Hon skrattade.
-Jag lovar att Si-an gillar Jun-seo. -Ja.
Säg nåt.
-Ja, Jin-young. -Jag är osäker.
Han försöker vara snäll.
-Du vet ingenting. -Ja.
-Och mitt i maten… -Kom igen.
-Det finns inget att säga. Det är stelt. -Ja.
Hon glodde på honom medan hon åt.
-Exakt. -Nej.
Jun-seo och Si-an…
-Du vet ingenting. -Allvarligt.
-Du har noll koll. -Vi får väl se.
-Ja. -Vi tre känner likadant.
-Allvarligt. -Verkligen noll koll.
Herregud.
-Si-an är… -Du vet noll.
Med Jun-seos vilda sida…
Hon dras till honom.
-Hon dras omedvetet till honom. -Ja.
Bara vänta och se.
-Vi får se vem som har rätt. -Ni är jobbiga.
-Vänta tills han kommer dit. -Vi får se.
-Vänta och se. -Allvarligt.
Hela gruppen kommer äntligen vara där.
Jag är så nyfiken.
-Jag med. -Eller hur?
Jag vill se vad som händer med Jeong-su.
Jag vill också veta det.
Ja, Jeong-su och henne.
-Varför? -Det hände nåt mellan dem.
-Som vadå? -Jaså?
De snackade länge.
-Ja, Jeong-su. -De umgicks länge.
-Så… -Han verkade intresserad.
-Jaså? -Han sa att de klickade.
Hon verkar lång, eller hur?
Menar du hur hon ser ut?
Ska alla vi tjejer sitta ihop?
-På rad? -Ja.
Ska vi titta på dem så här?
"Välkomna."
"Välkomna tillbaka."
-"Hej." -"Varför är ni sena?"
Vi är tillbaka.
Era tjejer väntar när vi anländer.
Undrar vilka de är.
"Vem är det?"
-Den här vägen. -Men den är…
Håll ut.
Den väger inget.
Dong-ho bär hennes väska.
Ja.
Tjejerna får se upp.
De är här.
De är tillbaka.
De går med…
-Självsäkerhet. -Ja.
Alla är där.
De stirrar som surikater.
Visst? De är så söta.
-Hon är lång. -De kommer bra överens.
Allvarligt.
Hej.
Hon säger redan hej.
-Hej. -Hej.
Herregud.
-Hon är energisk. -Herregud.
Hon verkar munter.
Så nervkittlande.
Herregud.
Hej.
-Hej. -Hej.
Hej.
-Hur mår ni? -Vi har saknat er.
Jag får äntligen träffa er alla.
Herregud.
De är så vackra.
-Hur har ni haft det? -Jättebra.
Vad har ni hittat på?
Vår nykomling.
Jag blev svartsjuk när jag såg dem ihop.
När Jeong-su anlände
tittade han på mig och log smått.
Och hans hår är fint stylat.
Han såg gullig ut.
Jag blir sur.
-Ser ni? -Jag sa ju det.
-Ser ni? -Herregud, ni två.
-De vet ingenting. -Herregud.
Hon är bara glad att se honom.
Nej. Hennes ögonkontakt visar mot vem hon lutar.
-Såg du minen? -Han var borta.
-Klart man kollar. -Hon är sur.
Hon kallade honom gullig.
-Det är över. -Ja. Det är kört.
Jag hade glömt bort Jeong-su,
men jag blev glad av att se honom igen.
Han var den första jag var i Paradiset med.
Så han är min första kärlek.
Rann det inte ut i sanden efter lägerelden?
Vad pågår?
När de gick hitåt
märkte jag att Dong-ho bar hennes väska.
Så även om hon åkte med två killar
fick jag intrycket av att hon och Dong-ho kom varandra närmare.
-Hur mår du? -Jag har saknat dig.
-Det har gått två dagar. -Ja.
-Jag har inte sett dig. -Sätt dig.
-Det var skoj. -Hej.
-Ge henne en applåd. -Trevligt att träffas.
Jag heter Park Hae-lin. "Hae", inte "Hye".
Vad gjorde ni tre i går?
Förhör ni oss? Om vad vi tre gjorde?
Det är hemligt.
Är det hemligt?
Kom igen, berätta.
Flickor.
Väljer du verkligen det ordet?
Jag menar det positivt.
Jag menar, vad…
Det var kaxigt.
Hon är speciell.
"Flickor!"
-Vad? -Så cool.
-"Flickor"! -Hon gick loss.
-Det här är fantastiskt! -Det betyder krig.
Hon ber om krig.
Det är kört.
Nu är de upprörda.
Det behövdes bara ett ord.
Kom igen, berätta.
Flickor.
-Väljer du verkligen det ordet? -Det är positivt.
Jag menar, vad…
Det var kaxigt.
Hon är speciell.
Väljer du verkligen det ordet?
Jag menar det positivt.
Jag menar, vad gjorde ni? Jag är nyfiken.
Ingen var här när jag kom.
Vi undrade vad ni hittade på.
Vi tre tillbringade natten i Paradiset.
-Vi tillbringade natten ihop. -Verkligen?
-I en säng? -Nej, i tre separata sängar.
Vem sover där?
Jag är din rumskamrat.
Vad hände där?
Hon är mest energisk och jag minst.
Det är inte sant.
Jag hörde att många var mer energiska.
Du sa det.
Du sa så.
Men de döljer det.
Gör de?
Vi är blyga…
-Det var länge sen. -Varför håller du igen?
Jag? Jo, vi…
Det måste ha varit skoj.
-De har tappat fotfästet. -Ja.
-Exakt. -Åh nej.
Hon sitter till och med vid huvudändan.
Hon lyser verkligen starkt som solen.
Jag har väntat länge på att träffa er.
Va?
Varför är alla så vackra?
Hon var fantastisk.
Otrolig.
Hon är energisk och otroligt munter.
Hon har en intressant personlighet.
Hon är så munter.
Hon höjde plötsligt energinivån.
Så min energinivå rasade.
Jag kände mig utmattad.
Så här.
Hon är livlig och verkar påstridig.
Jag kan tänka mig
att hon kan imponera på till och med Dong-ho.
Hon är charmig nog att göra det.
Alla är nervösa.
-De är mållösa. -Ja.
Alla kan inte bete sig så runt främlingar.
Hon är unik.
-Verkligen. -Hae-lin sticker ut.
-Hon är så cool. -Ja.
Hon är otrolig.
Man kan inte ens bli arg på henne.
-Nej. -Just det.
-Om man blir arg förlorar man. -Exakt.
För Hae-lin är ofarlig.
Man förlorar om man blir sur.
Det var därför som alla…
-De är vilsna. -De kan bara se på.
Man är sur,
men om man blir arg
-är man skurken. -Exakt.
Ingen behöver bli arg. Hon säger att de är vackra.
Men tjejerna tar det inte som en komplimang.
De tänker: "Hennes komplimanger känns som en smäll."
Exakt.
Att kalla dem "flickor" var kaxigt.
-Verkligen. -Seriöst.
Det kan bli en catchphrase.
-Visst? -"Flickor."
-Nu är A-rin… -Det var kaxigt.
Hon är redan stressad.
A-rin smälte i solen. Kolla hennes ansiktsuttryck.
-Hon kan inte dölja det. -"Smälte"!
Ja, solen lyser starkt nu.
A-rin verkade lite nedstämd.
Verkligen?
För att du inte var här när hon kom tillbaka.
Hon sa att allt är invecklat.
Jag ville prata med henne, men hon verkade borta.
Jag kunde inte närma mig.
Jag älskar den här typen av grejer.
Vid frukosten i morse
när A-rin åt…
Hon åt så här. Hon åt knapp nåt.
Hon stirrade i luften medan hon åt.
Det stör mig att A-rin var nere.
Hur var det i Paradiset?
Jag gillade det.
-Det är trevligt. -Visst är det?
-Hur var killarna? -Varför valde du de två?
Jeong-su ser ut som min drömtyp
och Dong-hos personlighet är…
-Din typ? -Nästan min typ.
-Vem gillar du mer? -Mer?
Jag är kluven.
De är båda…
Om du måste välja en?
Jag vet inte just nu.
Jag gillade dem båda.
Båda var toppen.
-Vad var mest minnesvärt? -Med att åka till Paradiset?
Ja, med Paradiset och båda killarna.
Den mest minnesvärda delen
och den jag gillar mest är inte samma sak.
Mest minnesvärt var…
Vi åkte på uppblåsbara vattenleksaker.
Sorten som skakar så här.
-Jösses. -Så mitt ansikte…
-Vi måste fråga. -Med Jeong-su.
Kände du en romantisk gnista?
Helt klart.
Med vem?
Dong-ho.
Dong-ho?
Jaså. Får jag fråga varför?
Du behöver inte svara.
Jo…
Jag vet inte om jag får säga det,
men de är så olika, så jag gillade att vara med båda.
Så du tänker ta reda på
vilken person du föredrar mer?
Ja, för de är så olika varandra.
Vem vet hur de känner för mig?
Först tillbringade ni en dag i Inferno, va?
-Ja. -Fanns det nån
som hade en överraskande sida?
Jeong-su var lite…
-Överraskande? -Inte överraskande, men…
Jag trodde inte att han skulle ha en allvarlig sida.
Är du trött igen, Si-an?
Jag känner mig utmattad.
Jag undrar vad som fångade ditt intresse.
-Jag undrar vem det var. -Jag är nyfiken.
För mig var det ingen specifik grej.
Jag gillar hans personlighet.
Han är lugn…
-Och Jeong-su är pratglad. -Ja, så…
Jag gillade intrycket han gav mig.
Hade ni några djupa diskussioner?
Ja. Jag föredrar tystlåtna personer.
Han är lugn.
-Någon som är lugn. -Dong-ho är mest tystlåten här.
Men han kan vara rolig.
Det är sant.
Var det inte stelt?
Du tillbringade en hel dag med killarna.
Det var inte stelt.
Du verkar ha en fin personlighet.
Jag har aldrig sett A-rin ställa så många frågor.
-Hon är pratglad. -Ja.
Hon slog ut två personer med sin berättelse.
Aj, mitt huvud!
Ja.
Jag var nyfiken på vad som hände med Dong-ho i Paradiset.
Så jag gick för att prata med honom.
Jag är förvirrad.
Jag var nära att släppa mina känslor för Jeong-su.
Jag lutade mer mot Theo
och tänkte ha en pratstund med Jun-seo.
Men sen Jeong-su kom tillbaka
har jag känt mig omskakad och förvirrad.
Var är han?
Ingen är här.
-Ingen? -Nej.
Du har rätt.
Var tog de vägen?
Nu är de panikslagna.
Exakt.
-Verkligen? -Ja, vi sa ju det.
-Det var det här vi menade. -Ja.
Varför är hon sån?
Vad menar du med "varför"?
-Du har sett allt. -Jeong-su är borta.
-Packar han upp? -Vem?
Dong-ho.
-Ja. -Packar han upp?
Vi väntar på dem här.
Hej.
-Hej. -Hej.
-Är ni upptagna? -Va?
-Upptagna? -Vi har gott om tid.
-Har ni? -Ja.
Ska vi stanna här lite?
Vad händer nu?
Vad?
-Hur är det? -Bra.
Vi är nyfikna på vad ni gjorde.
Nej.
-Inte? -Vill du inte veta alls?
Nej, jag menar… Jag är nyfiken.
-Du verkar inte nyfiken. -Vad gjorde ni?
De blev valda, så de hade det nog trevligt.
Vi var tacksamma.
Ja.
Vi upprepar att vi är tacksamma.
-Hon verkar livlig. -Ja.
Det var nog inte alls stelt.
Vad gjorde ni?
Vi kom tillbaka och hörde att ni två var borta,
så vi blev förvånade.
-Varför så lång i synen? -Jag mår bra.
-Är du trött? -Ja.
-Då är det därför. -Ni måste ha haft skoj.
Det var väl trevligt i Inferno?
Självklart.
Var det?
Inferno var trevligt.
Ska vi prata?
-Okej. -Kom igen.
-Vi går hitåt. -Okej.
Jag borde smörja in mig.
-Gjorde du det. -Nej.
Hade du det trevligt?
Nej.
Inte?
-Nej? -Sa han "nej"?
-Du har luggen nere. -Va?
-Du har luggen nere. -Ja.
Du är finare med luggen nere.
Jag ville vara fin.
Hur var det?
Vattenskidor var skoj.
Det låter skoj.
Bara jag åkte.
Och jag trillade i vattnet.
Det verkar skoj.
Det var inte skoj.
Jag ville inte åka.
Säkert. De sa att ni pratade längst.
-Jag? -Ja, ni två?
Vem sa det?
Var hörde du det?
-Vem sa det? -Killarna.
-Va? -En av killarna.
Det är inte sant.
Det gick snabbt.
Jaså.
-Lögnare. -Vad är det med honom?
Det kan inte hjälpas.
-Han kan inte berätta. -Inte?
Han kan inte verka för glad.
Han måste trösta henne.
Han sa: "Jag ville inte åka vattenskidor. Det var inte skoj."
Han kanske konstaterar faktum.
Men så patetiskt.
-Men… -Exakt.
-Jag håller med. Det var fel. -Ja.
-Jeong-sus ordval… -Han måste trösta henne.
Men ändå…
Han fixade hennes hår.
Jag håller med.
"Jag hade trevligt. Vi hade ett fint samtal."
Han kunde ha sagt så.
-I stället ljög han. -Exakt.
Just det.
Det är hela grejen.
Om de dejtar nu så blir Si-an förmodligen upprörd.
Exakt.
Hon kommer att säga: "Du sa att du inte hade skoj!"
Först…
Herregud.
-Hon är ofarlig. -Det känns bra.
-Ja. -Hon är så livlig.
-Visst? -Ja.
Hon känns väldigt levande.
Varför är du så sur?
-Va? -Du verkar sur.
-Jag? -Ja.
Det är jag inte.
-Är du bara trött? -Ja, jag är bara trött.
Sov du dåligt?
Nej, jag sov bra.
Undrar vad vi ska göra.
-I dag? -Ja.
Umgås med mig.
Okej.
Vad hittar ni på?
Kom hit.
Jeong-sus tjejer.
-Just det. -Vad menar du?
Jeong-su verkar ha fler tjejer nu.
Vad pratade ni om? Berätta genast.
Vi frågade varandra hur det var i Paradiset.
Jag blev utskälld.
Utskälld?
Vad snackar du om?
-Du ljuger. -Varför?
Jag vet inte.
Varför?
Varför blev du utskälld?
Vad?
Förändrades dina känslor när du kom tillbaka?
-Va? -Förändrades dina känslor?
Ingen förändring.
Ingen förändring?
Jeong-sus svar var fantastiskt.
"Ingen förändring."
Ja.
Det svaret passar in på alla.
-Så… -Han är speciell.
Att kunna svara så
-på ett ögonblick… -Det är imponerande.
Det känns som…
-Som om allt borde förändras. -Sätt dig.
Var är de? De är alltid sena.
Ska jag gå?
Varför? Du borde bara njuta.
-Jag… -Njut av ögonblicket.
Jag klarar inte det här.
Alltså…
Jag är trött. Jag ska vila lite.
-Är du trött? -Jag ska gå på toa.
Jag med. Och sen vila.
Jag följer med dig.
Är jag den enda som inte är trött? Jag är pigg.
Hon tänker: "Vad är det med henne?"
-"Hon verkar klen." -Allvarligt, Hae-lin.
-Men hon är ofarlig. -Ja.
Är jag den enda som inte är trött? Jag är pigg.
Du sov inte mycket.
Hur många timmar sov du?
-Somnade du fort? -När gick vi och la oss?
-Tidigt. -Vi vaknade kl. 05.30.
Jag är körd.
Jag är helt körd.
Varför?
Jag såg Jeong-su och blev tom i huvudet.
Jag känner mig som ett fån.
Jag kände likadant.
Jag hade glömt honom,
men det var så kul att se honom igen.
Det var så länge sen, så mina känslor kan förändras igen.
Det är för tufft.
Så…
Han har väl en dragkraft.
-Ja. -I verkligheten.
Den kan inte ignoreras.
Trots vad som hände vid lägerelden…
-Han gjorde misstag. -Han klantade sig.
De två har fallit pladask.
-Herregud. -Hye-jin med.
Håller du med oss nu?
Vad säger du?
Jag instämmer.
Ser du? Hon har det jobbigt.
-Hanhae. -Vad?
-Håller du med? -Jag håller med.
-Men det är inte över än. -Vänta.
-Hennes känslor? -Ja.
Nej, jag tror att Si-an överväger flera alternativ.
-Ja. -Jag har inte gett upp.
-Exakt. -Ha tålamod.
Jun-seo har en chans.
-Ja. -Visst?
Vad är så lockande?
Alltså…
Är han som ett femstjärnigt hotell?
När man är där
är allt perfekt och man känner sig bortskämd.
Är det Jeong-sus utstrålning?
Jag tror att det beror på det första intrycket han gav.
Det hade en enorm effekt på dem.
Så vad hände? Ni åkte till Paradiset på morgonen…
Ja, vi åkte dit och gjorde våra val.
-De är överallt. -Men…
-Vi behöver lite vatten. -Kan vi få vatten?
Självklart.
Vi stoppar er inte. Varsågoda.
Det känns svalast här.
Ja. Det är ingen sol här.
-Och det blåser skönt. -Nej.
Vi kan äta dem. De är rena.
Nu är det en, två…
Vänta. Är det sex killar här nu?
Sex killar och sju tjejer.
Du har rätt.
Sju tjejer.
Du tog med en hit, så det blir sju.
-Tog jag med henne hit? -Ja. Du bar hennes väska.
Jag bar den åt henne.
Kom igen.
Jag hoppas ni två finner lycka.
"Jag hoppas ni två finner lycka"!
Är inte det en förolämpning?
-Visst? -Det är det.
Menade hon inget nu heller?
Det var avsiktligt.
Där visade hon förakt.
"Jag hoppas ni två finner lycka"!
-Ha en trevlig pratstund. -Tack.
Vart vill ni gå?
-Vi är på dejt. -Vem vill ni gå på dejt med?
Snacka om kvävande.
-Vi får inte ens prata i fred. -Eller hur?
Hon menade nog inte att vara elak.
Det är sån hon är.
-Hon skojade. -Om jag var A-rin…
Du skulle bli sur.
Jag skulle bli arg.
Jag förstår hur man kan tolka det.
Vad pratade vi om innan vi blev avbrutna?
Jag tappade fokus när de kom.
Vad gjorde ni efter att hon kom hit?
-Jag hörde ni hade enskilda samtal. -Vi… Hallå.
Tjena.
-Vad gör ni? -Vi pratar bara.
-Verkligen? -Ja.
Får jag vara med?
Varsågod.
Okej.
-Slå dig ner. -Jag ska hämta vatten bara.
Varje gång de försöker prata blir de avbrutna.
Kan de inte prata i hemlighet?
-De behöver en avskild plats. -Ja.
Alla är helt galna.
Hej.
Hejsan.
Vi ville ta några bilder.
Vi tar en tillsammans.
Den blev okej.
Tysta.
-Singlar. -Vad händer?
Samlas vid poolen nu.
Poolen? Igen?
Det blir en tävling.
Varför poolen igen? Jag kommer att förlora.
Vad för tävling?
De tog av sig tröjorna igen.
Jag ser bar hud.
Vad pågår? Varför finns det inget här?
Vad ska vi göra?
Jag blir nyfiken eftersom poolen är tom.
Ja.
Nu blir det partävlingar där ni har chansen att vinna en speciell måltid.
En partävling?
Det är en partävling.
Det vinnande paret får båda välja nån som de är intresserade av
för att vinna en speciell måltid.
-Vi får välja. -Vi får välja våra dejter.
I dagens tävling gäller det att sno kepsen.
Sno kepsen?
Kvinnorna hoppar upp på männens ryggar.
Paret som lyckas sno motståndarens keps först vinner.
-Det gäller att vara lång. -Ja.
Och ha långa armar.
Först ska vi bestämma paren.
De som väljer samma färg på bollarna i lådan blir ett par.
-Det är en extra person. -Ja, en blir över.
Men kvinnan som får den gråa bollen
får inte vara med och tävla.
-Så orättvist. -Vilket fiasko.
Jösses.
Hårda bud.
Kim A-rin drar den första bollen.
-Vit boll. -Kim A-rin, vit.
Röd.
Chung You-jin, röd.
-Jag fick blå. -Kim Min-seol, blå.
Va? Vänta lite.
Jag har otur i slumpspel.
-Bae Ji-yeon, gul. -Jösses.
Ingen har fått grå boll än.
Det är 33 % risk.
Det blir på slutet.
-Åh nej. -Åh nej. Vänta.
Kim Hye-jin, grå.
Åh nej!
Åh nej.
-Otroligt. -Helt sanslöst!
KIM HYE-JIN FÅR INTE DELTA
-Lila. -Park Hae-lin, lila.
Och Lee Si-an fick grön boll.
Grön.
Nu ska männen dra sina bollar.
Blå. Kim Min-seol och An Jong-hoon.
Gul. Bae Ji-yeon och Jang Theo.
Grön. Lee Si-an och Kook Dong-ho
Tänk att alla undvek varandra.
Röd. Chung You-jin och Kim Jeong-su.
Vit. Kim A-rin och Yuk Jun-Seo.
Och lila. Park Hae-lin och Kim Te-hwan.
Hur blev det så?
-De är uppdelade. -De är utspridda.
Vad hände?
-De missade varandra. -Ingen har kemi.
Då kan de fokusera.
Man måste ge allt.
Just det.
Vi måste vinna.
Jag är helt uppjagad.
Du är mest robust av alla.
-Ja. Oroa dig inte. -Okej.
Jag känner mig lugn.
-Men… -Får jag hålla i dig?
-Varsågod. -Går det bra?
Prova du.
-Tack. -Toppen.
Så det finns en chans.
-Det är en tävling bara. -Ja.
Det kan faktiskt bli skoj.
Första tävlingen.
Chung You-jin och Kim Jeong-su, som valde röd boll, tävlar mot
Lee Si-an och Kook Dong-ho, som valde grön boll.
-Lycka till. -Kom igen.
Ni klarar det.
Manliga deltagare, lyft era kvinnor och gör er redo.
Börja när visslan ljuder.
Gör er redo.
-Är du högerhänt? -Ja.
Vänta, gå inte för nära.
Jag är rädd.
Si-ans längd ger henne en fördel.
Jag är rädd.
Hon är för lång.
-Jösses. -Den åkte nästan av.
You-jin sa ju att hon var rädd.
Jösses!
Det är över.
Hon snodde den.
Snyggt.
-Vänta. -Åh nej.
-Släpp henne! -Hon föll baklänges!
Snyggt.
-Snyggt. -Herregud!
Lee Si-an och Kook Dong-ho vinner.
Hallå!
De är för långa!
-De är långa. -Väldigt.
Att nå långt verkar vara en fördel.
De är det bästa laget då de är långa.
Nästa tävling.
Park Hae-lin och Kim Te-hwan, som valde lila boll, tävlar mot
Bae Ji-yeon och Jang Theo, som valde gul boll.
Hoppa i.
-Vad i hela friden? -Hon simmar bra.
Ja, men de vet att vi når långt.
Ja, det gör de.
Jösses. Varför är de så långa?
Ett, två, tre.
Var snälla mot oss.
Va? För att vinna måste vi ge allt.
Börja när visslan ljuder.
Gör er redo.
Vänta.
-Nej. -Vad?
-Vad hände?
Vad gör han?
-Var det Te-hwan? -Te-hwan…
Var det Te-hwan?
Jag visste det.
Herregud.
Vänta…
Nu gäller det!
Se upp. Han verkar ostadig.
Framåt…
Oj, den åkte av.
-Åkte båda av? -Vad hände?
Backa. Framåt…
Framåt…
-Vann vi? -Park Hae-lin och Kim Te-hwan vinner.
-Vi vann. -Bra jobbat.
Du var duktig.
Jag trodde att vi vann.
Te-hwan var jätterolig.
Vi har aldrig sett nån falla så förut.
Och inte för att han blev anfallen. Han bara rasade ihop.
Rundans sista tävling.
Kim Min-seol och An Jong-hoon, som valde blå boll, tävlar mot…
Kom igen.
…Kim A-rin och Yuk Jun-seo, som valde vit boll.
De verkar taggade.
Manliga deltagare, lyft era kvinnor och gör er redo.
Han ser stadig ut.
Börja när visslan ljuder.
Gör er redo.
-Ni klarar det! -Kom igen.
Kom igen.
Gå närmare.
-Hennes huvud. -Drog hon i håret?
Kim Min-seol!
Hon bara…
-Vann vi? -Jong-hoon, vi vann!
Jösses.
Kim Min-seol och An Jong-hoon vinner.
Det var läskigt.
-Otroligt. -Bra jobbat.
Vilket farligt lag.
Min-seol är…
-Hon är bra. -Hon är ett hot.
Otippad?
Ja, otippad.
-Du får göra ditt bästa. -Ja.
I sista rundan tävlar tre par.
Lee Si-an och Kook Dong-ho.
Park Hae-lin och Kim Te-hwan.
Kim Min-seol och An Jong-hoon. Gör er redo.
Det här blir roligt.
Bra.
Strategin är avgörande, va?
-Självklart. -Visst?
Bäst att hoppa in när ett par blir utslaget.
Ja.
Det är bäst att låda de andra lagen tävla.
Börja när visslan ljuder.
Gör er redo.
-Var försiktig. Du får vara långsam. -Ja.
Höger sida.
Kom igen.
Varför anfaller båda oss?
-Var det planerat? -Nu.
Varför anfaller båda oss?
-Nu. -Var det planerat?
Nu.
Jag är rädd.
Ni borde slåss mot varandra.
-Nej. -Planerade ni det här?
Hon kan ducka.
Sluta.
Låt dem vara.
Släpp dem.
Pang!
-Åh nej! -Snyggt.
-Park Hae-lin och Kim Te-hwan är ute. -De samarbetade.
Kom igen.
SI-an är så…
De förlorade snabbt.
Visa vad du går för, Si-an.
Backa.
Gå bakåt!
Jag föll i.
Gå bakåt!
Jag föll i.
-Nej! Min-seol. -Hon kan hoppa upp igen.
Vänta!
-Tog hon din keps? -Nej.
Ska jag backa?
Va?
Det är hårda bud.
Det är inte på lek.
-Si-an har långa armar. -Ja.
-Jag går hit. -Jag borde backa.
Ni är för nära.
Si-an tänkte inte ens på Dong-hos huvud.
-Tjejerna bryr sig inte. -Ja.
Ni är för nära.
Ni gick för nära!
Så läskigt.
Jag är rädd.
-En skallning? -Seriöst?
Skallade hon henne?
De skallar varandra.
Sluta!
Snyggt!
Lee Si-an och Kook Dong-ho vinner.
-Var är min keps? -Där borta.
De var så duktiga.
Vilken kung hon var.
De förtjänar beröm.
Skallningen…
Jag är genomblöt.
Du var grym, Min-seol.
Det var ni båda.
En speciell måltid stod på spel i partävlingen.
Vinnarna är
Lee Si-an och Kook Dong-ho.
Si-an van alla omgångar.
Så intensivt.
Dong-ho var bara Si-ans tävlingspartner.
-Exakt. -Visst?
Hon höll i honom så här.
Men eftersom de vann
-får Dong-ho också välja. -Sant.
Jag undrar vem Si-an tänkte på för att kämpa så.
Det känns uppenbart.
-Eller hur? -Jeong-su, såklart.
-Ja, det är uppenbart. -Men…
Kan det inte vara Jun-seo?
Det hon måste avgöra är om hon ska välja Jun-seo nu
eller åka med honom till Paradiset.
Jaså.
Ni verkar inte övertygade.
Dong-ho får också välja en dejt, va?
-De var ett lag. -Ja.
Det är mer spännande.
Kommer inte Dong-ho välja A-rin? De fick aldrig prata.
Jag tror också han väljer A-rin.
Lee Si-an, som vinnare
får du välja personen som du vill äta en speciell måltid med.
Personen som jag vill äta en speciell måltid med är…
Kim Jeong-su.
Lee Si-an valde Kim Jeong-su.
Njut av er dejt.
Kook Dong-ho,
välj personen som du vill äta en speciell måltid med.
Personen som jag vill äta en speciell måltid med är…
Kim A-rin.
Kook Dong-ho har valt Kim A-rin.
Njut av er dejt.
Hae-lin ser förvånad ut.
Ja, det är en okänd känsla för henne.
Jag är jättehungrig.
-Visst var du hungrig? -Utsvulten.
Jag med.
Jag vill berömma dig
för din tävlingsanda.
-Jo… -Ja?
Efter vår vistelse i Paradiset…
Ja.
Vi har aldrig varit på en riktig dejt.
Så jag valde dig.
Va?
Därför valde jag dig.
Bra jobbat.
Vad gjorde ni igår?
-Igår? -Ja.
Jo…
Vi var på en yacht.
Vi drack champagne.
Och åt smörgåsar.
-Okej. -Inget speciellt.
Det är hela hans grej.
-Han lugnar henne. -Ingen baggis.
Visst.
Gårdagens dejt var skoj.
Och Hae-lin är charmig och toppen.
Men…
Medan jag var på dejt med henne
tänkte jag bara på dig när vi besökte en ny plats.
Och hela tiden
tänkte jag på vad vi har pratat om.
-Så… -Jag visste inte det.
Ärligt talat
så vill jag inte att det här ska vara tillfälligt.
Jag vill bara lära känna dig bättre.
Jaså.
Medan jag är här
vill jag återvända dit med dig åtminstone en gång.
Till Paradiset?
En sista resa dit?
Om det är vad du vill.
Vi kan åka tre gånger.
Det är avgjort.
Varför ger du upp?
De kommer att bli ett par.
Hanhae, det kommer att bli de två.
Ni vet verkligen ingenting.
-Va? -Vänta bara.
-Ger du inte upp? -Vänta på vad?
Han sa åt oss att ha tålamod.
-Vänta. -Du har hållit andan länge nu.
Är du djuphavsdykare?
Pratade du mycket med de som stannade här?
Ja.
Igår pratade jag bara med Theo och Jun-seo.
Men efter de samtalen…
Jag behöver inte fler.
De andra…
Jag är klar med de andra nu.
-Jaså. -Det räcker.
Hur tänker du?
Jag behöver inte.
Alltså…
När det gäller de andra tjejerna…
Jag är…
Så känner jag.
Okej.
Han försäkrade henne.
Han gav henne svar.
Det var därför han sa när han återvände: "Det var inte skoj."
Han menar att han glömmer de andra kvinnorna nu.
Om han nu menar det.
Jag hoppas han menade det.
Om han beter sig annorlunda efter de orden…
Det skulle vara fel.
Om han uppsöker Hae-lin…
-På riktigt. -Vem som helst.
-Det skulle vara… -Ja, det är…
-Inte en chans. -Alltså…
Det har inte hänt än.
Jag vet inte vad som väntar, men han var cool.
-Ja. -Som man…
-Han var ärlig med sina känslor. -Ja.
Först tyckte jag att hans sista ord var tafatta,
men nu tycker jag han var toppen.
Han sa: "Så känner jag."
Själv skulle jag säga så här:
"Jag behöver ingen annan än du."
Det blir inga tvivel.
Men för att visa hänsyn var hans försiktiga svar
det bästa valet.
Det är hänsynsfullt.
Hon hade mycket att tänka på.
Ett så bestämt svar kan…
Hon skulle känna press,
så han visade omtanke.
Han sa bara: "Så känner jag."
Tror du fortfarande att Si-an och Jun-seo finns på kartan?
-Vänta lite bara. -Skojar du?
Hur många gånger ska ni fråga?
Men jag vill att Si-an och Jun-seo åker till Paradiset en gång.
-Paradiset? -En gång bara.
Okej.
Vad säger ni om Theo?
-Men Si-an… -Ingen är orolig över Theo.
Si-an gillar väl Theo?
Är du säker?
Smaklig spis.
Detsamma.
-Tack vare dig får jag äta gott. -Ingen orsak.
Jag hade tur.
Ja.
-Si-an skötte allt. -Ja.
Hon har piggnat till.
-Hon är glad. -Uppmuntrad.
Det var ett tag sen.
-Hon är genomskinlig. -Hon är som en ny tjej.
Hon gillar honom mycket.
Vad gjorde ni i Paradiset?
-Vi hann inte prata klart. -Du har rätt.
I går…
…åkte jag härifrån.
-Jag åkte… -Du åkte härifrån.
Plötsligt satt jag på helikoptern.
Men Hae-lin var redan där.
Jeong-su var också där. De snackade.
Jag hälsade och satte mig.
Hon satte sig mellan oss.
Det var min första helikoptertur.
-Nej, inte det. -Okej.
"Inte det."
-Han är en nördig person. -Ja.
Han låter som en typisk revisor.
Han går igenom allt i ordning.
-Nej, inte det. -Okej.
Jag försöker berätta allt.
-Jag bara… -Tidslinjen.
Det är sån jag är.
Sen anlände vi.
Det var en unik upplevelse.
Det var en chans att lära känna Hae-lin.
Vi pratade länge.
Så tycker du att en resa till Paradiset
får dig att vilja lära känna personen bättre?
Det går så snabbt,
så det är svårt att veta efter bara en dag,
men det gav mig en riktning.
-Varför? -Va?
-Jag pratade mycket. -Inte alls.
Du hade en unik upplevelse. Jag har inte varit med om mycket.
Vad gjorde du?
Vi hade fritid.
Jag menar du.
Det kändes ganska grått för mig.
Det var synd.
Jag ville prata mer, men fick inte tillfälle.
Jag kände mig frustrerad och rastlös.
Så var min dag.
Mycket fick mig att undra varför allt är så…
Jag trodde att du pratade och hade trevligt med de andra.
-Men sen… -Inte alls.
Men när jag frågade mina rumskamrater
verkade det inte så.
Så då fick jag dåligt samvete.
Jaså.
Det var därför jag väntade tills idag.
Jag väntade.
Men du bar både din och hennes väska medan Jeong-su bar sin egen.
SAMMA MORGON
-Hej. -Hej.
Hej.
Och hon sa nåt medan hon gick fram.
Men hon tittade på dig när hon pratade.
Så jag antog att ni hade kommit varandra nära.
-Jag… -Det trodde jag.
Varför skrattar du?
-Han tycker hon är söt. -Ja.
Dong-ho verkar bekväm med A-rin.
Ja.
De kommer bra överens.
Men beroende på vad Hae-lin gör
så kan läget förändras.
Möjligheten finns.
Nu ska vi matcha par som ska till Paradiset.
Varför får jag rysningar?
Männen har redan valt
kvinnorna som de vill till Paradiset med.
FRÅN INFERNO TILL PARADISET
Damer,
säg vem ni vill till Paradiset med.
Jag har inte bestämt än.
Inte jag heller.
Det är avgörande.
-Exakt. -Just det.
Det blir Te-hwan och Ji-yeon, va?
-Helt klart. -De får åka.
-Men för Dong-ho… -Vad?
Jag kan inte tolka honom.
Han väljer nog A-rin den här gången.
Åtminstone en gång.
-Dong-ho. -Visst?
Efter det här väljer han inte nån annan.
Han vill dit med henne en gång.
-Minst en gång. -Han var där med Hae-lin igår.
-Theo måste ha valt Si-an. -Ja.
Jeong-su, då?
-Jeong-su… -Han valde nog Si-an.
Jag gissar på Si-an, för om han valde nån annan…
-Då är han körd. -Exakt.
Ingen återvändo.
I så fall tänker jag inte kalla honom vid namn.
-Alltså… -Och Jeong-su…
"Killen."
Du är programvärd.
-Så får du inte göra. -Förlåt.
Men jag förstår vad hon menar.
Under hans samtal med Si-an talade han klarspråk.
-Han erkände sina känslor. -Ja.
Problemet är Si-an.
Jag tror att Si-an väljer Jeong-su.
Jag tror inte det.
-Det här är ögonblicket. -Det är dags för Jun-seo.
-Stunden har kommit. -Va?
Jun-seo?
-Ja. -Det blir Jun-seo.
Tror ni?
-Som jag har väntat. -Det blir Yuk.
-Helt klart. -Har ni inte släppt den dåliga gissningen?
Jag tror hon väljer Jeong-su.
-Nej, Yuk. -Inte?
MATCHNING AV PAR TILL PARADISET
Vi börjar med Chung You-jins val.
-Lycka till. -Varför är jag alltid först?
Jag vet inte hur You-jin känner.
-You-jin? -Jag vet inte alls.
Nej.
You-jin behöver nån lugn och stabil.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Kook Dong-ho.
Chung You-jin blev matchad med…
Eftersom jag och Dong-ho inte fick mycket tid att prata
hoppades jag att han valde mig så att vi hinner med det.
Men Dong-ho vet inte att hon känner så, väl?
Hon uttryckte inte sina känslor.
Chung You-jin blev matchad med…
Ingen.
Återvänd till ditt rum.
Chung You-jin blev matchad med…
Någon valde henne.
Ingen.
Återvänd till ditt rum.
Berättar de för alla så här?
Ingen.
Återvänd till ditt rum.
Ska de avslöja det för alla?
-Så grymt! Jag kommer att gråta. -Verkligen.
Jag får fortfarande rysningar.
Jag kom tillbaka senare än ni trodde, va?
Inte alls.
Varför är det dimmigt här inne?
Jag använde en spray.
Förlåt.
Så man får inte veta vem som valde en?
Varken killarna eller tjejerna får veta.
-Bara de som valde varandra. -De får åka.
Park Hae-lin.
Gör ditt val.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Kook Dong-ho.
Just det.
-Jag visste det. -Dong-ho är populär.
Även om jag var i Paradiset med båda
har jag blivit mer intresserad av Dong-ho.
Jag tänker hela tiden på honom.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Kook Dong-ho.
Det är upp till Dong-ho nu.
Park Hae-lin blev matchad med…
Kim A-rin blev matchad med…
Blir de matchade?
-Dong-ho går ut. -Ja.
Va?
Det är över om han väljer Hae-lin.
Det är över då.
Allt skulle vara över.
Kom nu.
-Kom nu. -Kom nu.
Så där!
Äntligen.
Nu bär det av.
Jösses.
Är den inte tung?
Den är tung.
Ska jag bära den åt dig?
Nu har vi skoj.
"Nu har vi skoj."
Det lät så stelt.
Så du tänker inte ha skoj?
Jo, vi ska ha skoj. Tut, tut.
Hon är så lycklig.
"Tut, tut" var gulligt sagt.
De måste dit en gång.
-Exakt. -Ja.
Äntligen…
-Vad? -Äntligen är det A-rins tur.
De två som valde Dong-ho fick inte åka.
Jag är osäker på om jag är varm eller bara arg.
Jag har ingen aning.
Dong-ho?
Ja, jag visste vad jag gav mig in på.
Jag gjorde mitt val
och trodde jag skulle vara obrydd.
Men…
Det är du inte.
Jag hade rätt om resultatet, så det känns värre.
När jag såg A-rin
så uppspelt, vilket var en ny sida av henne…
Jag blev lite upprörd.
Kan du kolla mitt hår? Ser det för gammaldags ut?
-Du har alltid haft nedsläppt. -Jättefint.
-Är det? -Ja.
Mitt armband matchar inte, va?
-Funkar det? -Ja.
Är det för överdrivet?
Jag fattar att hon ska till Paradiset.
Men hon hade gärna fått göra det tystare.
"Tystare."
A-rin ska få vara glad.
-Ja, hela tiden… -Ja.
-Det är första gången hon åker! -Ja.
-Hon hade varit tyst. -Hon var ivrig.
Jag fattar att hon ska till Paradiset.
Men hon hade gärna fått göra det tystare.
Jag är så nervös.
Till och med när hon tog på sig skorna…
Hur är mina skor?
Är snörningen okej?
-De går bra. -De är fina.
När jag såg henne så uppspelt
och hörde att hon skulle åka med Dong-ho…
Det kändes inte toppen.
Klart hon inte är glad.
-Jag fattar. -Ja.
Men A-rin ställde många frågor.
-Visst? -Ja.
Välj skorna själv åtminstone.
Ser du inte hur You-jin mår?
Vårt rum är "Dong-ho-rummet".
För att vi tre är rumskamrater.
Nästa gång jag får chansen
ska jag vinna och prata med Dong-ho först.
Hae-lin verkar arg.
Ja.
-Hon är arg och beslutsam. -Ja.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Kim Te-hwan.
Äntligen är det dags för dem.
-Vi vill veta ålder och yrke. -De får åka.
Är det första gången?
-…Kim Te-Hwan. -Ja.
-Ha så kul. -Kim Te-hwan.
Kom ut.
Han är som ett litet barn.
Så gulligt.
Tror ni att Te-hwan är född -05?
Det verkar som det.
-Vi går hitåt. -Okej.
-Hitåt? -Ja, var försiktig.
-Går skorna bra? -Ja.
Vilket fint väder.
Äntligen åker vi till Paradiset.
-Eller hur? -Ja.
Kim Hye-jin.
Gör ditt val.
Vem tror ni Hye-jin väljer?
Jag vet inte.
Du har varit med henne i Paradiset.
Kom inte ni varandra nära då?
Jo, det gjorde vi.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
An Jong-hoon.
Jag har varit med Jeong-su en gång,
men med Jong-hoon var vi tre.
Jag tänkte att det blir annorlunda med bara honom,
så jag valde honom.
Kim Hye-jin blev matchad med…
Ingen.
Återvänd till ditt rum.
Vem valde Jong-hoon?
-Si-an? -Ja.
Det verkar som det.
Det känns tungt.
Hon packade nog ivrigt.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
-Yuk. -Yuk?
Jun-seo är en riktig gåta.
Jag vet inte.
Jag vet inte hur jag känner nu.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Jang Theo.
Va?
-Vad i hela friden? -Va?
-Vad händer? -Vad sker?
Det betyder att hon ville stanna kvar.
Jag tror inte han valde henne.
Efter mitt samtal med Jun-seo förstod jag
att han vill veta mer om Si-an.
Då insåg jag att jag inte bara borde satsa på Jun-seo.
Theo är näst mest intressant här.
Så jag vill veta mer om honom.
Kim Min-seol blev matchad med…
Ingen.
Återvänd till ditt rum.
Herregud, Min-seol.
-Hej. -Hej!
Jag sa ju att jag inte behövde packa.
-Jag undrar över Si-ans val. -Vem valde hon?
-Yuk. -Det är Yuk.
Det är Yuk nu.
Jag väljer Yuk.
Lee Si-an. Nu är det din tur.
Kom ut.
Lycka till.
Är hon den sista?
Hon är den sista.
FÖR 30 MINUTER SEN
LEE SI-AN
THEO, JEONG-SU, JONG-HOON, JUN-SEO VALDE SI-AN
Fyra röster.
-Hon drog hem det. -Verkligen.
Fyra av sex killar valde henne.
Jag vill helst inte behöva välja.
Jag vill inte.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Det är ett viktigt beslut.
-Det blir Yuk. -Yuk?
Jag har ingen aning.
Den jag vill åka med till Paradiset är…
Yuk Jun-seo.
Är inte Paradiset en läskig plats?
Nu vet jag varför alla lovordar det.
Det var bättre än jag trodde.
I NÄSTA AVSNITT
Dong-ho verkar upptagen.
Några kvinnor ville prata med honom.
Hade du roligt? Var det annorlunda?
Jag vill åka med dig.
Jag har aldrig träffat nån som hon förut.
Kan du inte bestämma dig när du varit med mig i Paradiset?
Jag får tänka på det.
Någon i samma rum har också känslor för honom,
så det känns olustigt.
Vem gillar du mest?
Just nu är det Theo.
Det är därför jag inte förstår.
Vill du ha en blomma?
För mig har du varit den enda.
Jag känner likadant.
Si-an är mitt toppval.
Jag borde ha valt henne från början.
Finns det ens plats för mig?
Vill du till Paradiset?
Ja, naturligtvis.
Då blir jag nog mer säker.
Är du inte lite för snabb nu?
Va?
Var det en kram?
Jag får spader av det här.
Det har vi aldrig sett förut.
-Herregud! -Vad?
Undertexter: Mimmi Reynold