ЛІ СІ АН
ЧОН Ю ЧЖИН
КІМ МІН СОЛЬ
ПЕ ЧЖИ ЙОН
КІМ ХЕ ЧЖИН
КІМ А РІН
ПАК ХЕ РІН
КІМ ДЕ ХВАН
КУК ТОН ХО
ЧАН ТЕО
КІМ ЧЖОН СО
ЮК ЧУН СО
АН ЧЖОН ХУН
ПЕКЛО ДЛЯ САМОТНІХ
Трохи прикро лягати спати, так?
Так, може, ми ще щось могли б обговорити.
Справді трохи розчаровує просто лягати спати.
Яке я справив перше враження?
- Що? - Твоє перше враження від мене.
Ти був наче звір.
Звір? Через волосся?
Ні, через поведінку також.
Я думав, між ними буде хімія, але цього не очікував.
Це справжній вибух.
Вони розпалюють уяву.
Хай там як, ми не знаємо напевно, що сталося.
Не знаємо.
От якби можна було позбутися ковдр.
Є ковдри, які просвічуються?
Бо через ці ковдри… Боже. Вони так дратують.
Що взагалі сталося?
- Так? - Ковдри…
- Так. - Вони заважають.
Дотепер Сі Ан ще не ділила ні з ким ліжко в Раю.
Це вперше.
Думаю, йдеться не про одну людину.
- Ідеться про обох. - Так.
Вони обоє відкрилися одне одному.
Ця ніч для обох стане переломним моментом.
Це ми всі можемо передбачити.
Хіба це не вирішена справа?
- Правда ж? - Так.
- Справді. - І я так думаю.
Сі Ан повністю відкрила йому своє серце.
Але Сі Ан…
Це правда.
Це все ще не остаточно, але він досягнув вершини.
Він вийшов уперед.
- Але інші ще не вийшли з перегонів. - Так.
- Порядок може змінитися будь-якої миті. - Вони можуть відновити позиції.
ДЕНЬ 7
РАЙ КІМ А РІН І КУК ТОН ХО
До мене починає доходити, що ми в Раю.
Учора було так…
Наче нереально.
З тобою вчора було цікаво розмовляти.
Так, дуже цікаво.
Усе було не так, як під час першої розмови.
Було по-іншому.
Мені було так комфортно.
Я дозволяю собі розслабитися поряд із тобою.
Ні. Коли ми вперше розмовляли, я думала, ти нудний.
Ти здавався спокійною людиною,
та коли ми розмовляли, виявилося, що ти глибока людина.
Коли ми розслабилися й розмовляли вчора…
Я вже не здаюся глибоким?
Що?
- Ні, не в тому річ. - Я поверхневий?
Зовсім ні. Було…
Гадаю, у нас однакове почуття гумору.
- Це заспокоює. - Так.
- Розмови мають бути дотепними. - Так.
Я справді не хочу повертатися.
Почекай тут і почни прибирати.
Щоб усе було чисто.
Ти раніше таким не був. Принаймні на початку…
Відчуваю себе надуреною.
Думаю, мене пошили в дурні. Щось пішло не так.
РАЙ ЛІ СІ АН І ЮК ЧУН СО
- Отже, та ніч минула. - Уже ранок.
Цікаво, що сталося.
Виспалася?
- Мої очі… - Так.
- Таке яскраве сонце. - Так.
Не можу дихати.
- Що? - Не можу дихати.
Вона лежить на його руці?
Серйозно?
- Так. - Твоя правда.
Вона лежить на його руці.
Хто ти?
Жартую. Я навіть не бачу.
- Поспи ще трохи. - Що?
Я спершу вмиюся.
Від цих двох я божеволію.
- Так? - Заждіть, камери…
Камери були увімкнені всю ніч?
- Нічого не було. - І не мало бути.
- Там камери. - Ми всі дорослі.
Однак Чун Со наймолодший.
Так, він наймолодший.
Я думала, Чун Со дуже сором'язлива й закрита людина.
- Але в ліжку… - Він жвавий.
Таки правда: у тихому болоті чорти водяться.
Він звір.
- Він таки виявився звіром. - Він звір.
- Готовий? - Так.
Який у мене вигляд? Це я вперше гарно вбрався.
- Ти гарний. - Справді?
Стривай.
Я трохи боюся.
Це якось лякає.
Гаразд.
- Чун Со, ти хотів… - Так.
Випрямлене волосся й трішки об'єму, так?
- Наскільки гаряче? - Зараз 200 градусів.
Двісті градусів?
Волосся перетвориться на віник.
- Ні, так його випрямляють. - Правда?
- Стривай. - Що?
Стає надто прямим.
- Сиди тихо. - Стривай.
Сиди тихо. Спочатку випрямимо все.
Точно так має бути?
- Зажди, посидь. - Тепер легше заправити за вухо.
Це весело.
- Це додає об'єму? - Так.
Я наче причесаний собака.
- Агов! - Я тепер у рок-групі?
Так?
Хочеш, потрушу головою?
Дай подивитися.
Агов, стривай.
Зажди секунду.
Підійми підборіддя.
Поглянь.
Справді добре випрямляє.
- Правда? - Так, дуже круто.
Що скажеш? Подобається?
Нормально.
- Справді? - Так.
Я чистий і невинний…
з довгим прямим волоссям.
Хлопці в мене закохаються.
Я в халепі.
Сьогодні дівчат буде вісім.
Ти нестерпний.
Що скажеш?
- Непогано. - Точно?
Молодець.
Такий гарячий.
Провести ніч разом має величезне значення.
Рай суттєво вплинув.
Неймовірно.
Овва, ти випрямив волосся.
Воно таке м'яке, наче в цуценяти.
- Правда ж, як у цуценяти? - Так.
Нагадуєш мені мого собаку.
Глянув у дзеркало - наче причесаний собака.
У тебе таке м'яке й гарне волосся.
Тобі личить пряме волосся.
Ти мав трохи дикий вигляд, та зараз наче приручений.
- Гадаю, його приручили. - Вовк став цуценям.
- Дякую, Сі Ан. - Нема за що.
Тепер уся увага прикута до мене.
Боже, як це взагалі сталося?
Сі Ан і Чун Со повернулися практично як пара.
Так. Думаю, вороття немає.
- Гадаю, Чун Со визначився. - Навряд чи його почуття зміняться.
- Згодна. - І Сі Ан налаштована серйозно.
- Так, дуже. - Так.
- Бо… - Так.
Вони ділили ліжко, її голова спочивала на його руці, що…
Звісно.
- Це серйозна річ. - Так.
- Це її сильно похитнуло.
Але, як на мене, вона ще може коливатися.
- Згоден. - Так.
У всіх різні стандарти.
Сі Ан може вважати, що опиралася фізичному контакту з його боку.
Та їй наче подобалося.
- Так. - Інакше вона б ніколи…
Утім, Сі Ан жодного разу не була ініціатором контакту.
Так.
- Це підтверджує, що вона може коливатися. - Так.
Тому, гадаю, все ще досі не ясно.
ПЕКЛО
Мені неспокійно.
Чому? Що тебе турбує?
Думаю, добре було б сьогодні багато з ким поговорити.
Якщо чесно, у мене не було нагоди як слід поговорити з Тон Хо.
- Обов'язково зроби це сьогодні. - Окрім другого дня.
А Рін, мабуть, уже все знає, так?
- Про що? - Про твої почуття.
Так.
Мабуть, це засмучує, коли збігаються смаки з близькою сусідкою.
- Раніше мене це не хвилювало. - Так.
Мене це радше не засмучує,
а просто турбує.
Звісно, турбує.
Що мені робити?
Коли повернеться А Рін,
я не хочу чути, як усе минуло.
Тоді не слухай.
Мабуть, вона сама почне.
Тоді просто не питай.
Вона все одно розповідатиме, як усе було.
Ми не хочемо знати.
Справді не хочемо,
особливо якщо йдеться про того, хто мене цікавить.
Цікаво, що вони роблять.
Ти не голодний?
Зовсім ні.
- Чому? - У мене похмілля.
- Похмілля? - Так.
Нащо ми стільки пили?
Ще й дуже швидко.
Минулої ночі пилося легко.
- Це точно. - Так.
- Вони прийшли. - Що?
- Рано вони. - Скажи.
Привіт.
Йо.
Привіт.
Що ви їсте?
Вони раніше, ніж ми очікували.
Так. Ми думали, ви повернетеся близько обіду.
- Ви просто тусили? - Що робили?
- Привіт. - Розважилися?
Привіт.
Господи.
Ви снідали?
Так.
Дякую.
Розважилися?
- Я стільки разів уже ходив… - Це тому?
Ми пили лише воду.
Відчуття, що мене це похмілля вб'є.
Вам треба це почути.
Скільки ви випили?
- Що ви пили? - Я навіть не жартую.
Пили 40 %-ве віскі.
- Ти казав, що не п'єш. - Десь пів пляшки.
- Ось що ми пили. - Ви випили пів пляшки?
Вочевидь, у кожного була своя розмова.
Ми засинали, але й говорили водночас. То були різні розмови.
То було не розмови. Кожен просто щось казав.
Вона щось казала, потім я.
Ми вже спали. Але він щось починав казати мені, я відповідала.
- Дві окремі розмови. - Потім знову засинали.
Мені було нецікаво, але й цікаво водночас.
Я не хотіла знати, чим вони займались.
Але звісно, відчувала цікавість.
А що ви робили?
Ми плавали.
Боже. Мабуть, весело було.
Було холодно, як узимку.
- Серйозно, я задубів. - Справді?
Ти ж не любиш плавати.
- У басейні? - Але ти плавав?
Ми там просто ходили.
Було як у грі, в яку ми грали.
- Було так холодно. - Вода крижана.
- Ми тремтіли отак. - Так.
Але той факт, що то був мій перший раз там…
- Так. - Це правда.
Ми їли смачнющу їжу.
Лише їли й пили.
- Ті двоє не хочуть про це чути. - Саме так.
Як усе було?
Що тут казати?
Тон Хо просто сяяв.
- Ні, все не так. - Та звісно.
Але ми багато розмовляли.
Схоже, йому подобається спілкуватися.
- Яке диво. - Так.
Хіба він не схожий на тебе?
- Ти теж любиш поговорити. - Так.
- Люблю говорити. - Так.
Схоже, йому це так само до душі, як мені.
Ви знайшли спільну мову.
Тому й було чудово. Я стільки нового відчула.
Ми багато жартували.
Ви двоє справді зблизилися.
Так, гадаю, що так.
- Подорож до Раю багато що змінює. - Думаю, так.
Може, тому всі й кажуть, що треба піти.
А ти, Хе Рін?
Я вже визначилася.
Справді? Ти визначилася?
- Я коливалася між двома. - Так.
Але після розмови з Чжон Со вирішила.
Обрати Чжон Со?
Ні, я в цьому не впевнена.
Зараз не можу поділитися.
Гаразд.
Сі Ан, ану розкажи. Що сталося після того, як ви напилися?
- Я не можу збагнути. - Ні.
- Що? - Ні, ти не розумієш.
Мене просто накрили емоції. От і все.
Чому накрили?
Може, я божеволію?
Це надто дотепно. Мені так цікаво!
Я багато що ховала в собі,
а Чун Со постійно…
- Він це витягнув? - Так.
Він витягнув емоції, які я стримувала.
Він тебе втішив?
Він лише постійно казав, що добре бути чесним.
Ясно.
Ви сиділи прямо перед нами в гелікоптері.
Я трохи відключилася, потім розплющила очі,
і перш ніж знову заплющити,
я побачила це.
Чун Со взяв і поклав голову Сі Ан собі на плече.
Саме так.
Я була ошелешена.
Вдала, що нічого не бачила, знов заплющила очі.
Побачивши це, я подумала: «Вони дуже зблизилися».
Чун Со вміє змусити дівчину втратити голову.
Він робить те, що хоче, без тіні сумніву.
Думаю, від цього й втрачаєш голову.
Він навіть відкрито говорить, що ти йому подобаєшся.
От і все.
Інше не має значення.
Після повернення з Раю
я відчула, що все прояснилося, й мені стало легше.
Було багато моментів, які змусили серце калатати.
Мій інтерес до нього стрімко зріс.
От як усе обернулося.
Як поговорили з Де Хваном?
- Ану розказуй. - Колися.
Ви вночі пили?
Лише трохи шампанського.
Я була засмучена, почувши про тих двох.
Якщо чесно…
Ми просто повечеряли й пішли плавати.
А коли лягли спати, перекинулися кількома словами й заснули.
Та з огляду на слова Сі Ан,
він говорив із нею весь час, коли лежав.
Але вони обоє були сильно п'яні.
- Справді? - Так, тож…
Вони просто верзли щось напідпитку.
Так. Врешті-решт, вони пили віскі.
Може, і мені напитися віскі в Раю?
Серйозно.
Утім, я терпіти не можу віскі.
Думаю, Чун Со заполонив твої думки.
Хіба не очевидно?
Я зараз просто лікті кусаю.
- Як пройшло, Де Хване? - Я в захваті.
- Справді? - Серйозно.
Неймовірно.
Ми багато розмовляли.
Розповіли одне одному про всі події і відчуття, які пережили
від початку до вчорашнього дня в Раю.
Згадували часи, коли пропустили одне одного.
І трохи про те, які ми в стосунках.
Було справді весело. Ми багато розмовляли.
Я постійно думав: «Як летить час».
Так.
Сьогодні хлопці зіграють у гру…
Виграшем буде Рай.
…щоб виграти побачення в Раю.
Усі зберіться, будь ласка, на арені з боротьби ссірим.
Починається.
- Буде дуже напружено. - Так.
Чун Со і Тео.
- Твоя правда. - Буде напружено.
- Гадаю, Чжон Хун теж викладеться. - Так і буде.
Вони справді битимуться?
Це буде запеклий бій.
- Серйозно. - Це точно.
Господи.
Ось вони.
Чому я теж нервую?
Сьогодні хлопці змагатимуться, щоб виграти побачення в Раю.
Лише гравці, що посядуть перші три місця, зможуть обрати дівчину
для побачення в Раю.
Сьогоднішнє змагання…
- Ссірим. - Авжеж.
Так і знала, що буде ссірим.
Якщо якоюсь частиною тіла вище коліна гравець торкнеться землі
чи заступить за огорожу,
він програє.
Троє переможців відбіркових змагань вийдуть до фіналу.
Треба перемогти лиш в одному раунді.
- Так. - Твоя правда.
Найголовніше - підбір суперників.
Суперники визначатимуться жеребкуванням.
Кім Чжон Со, витягни кульку.
КІМ ЧЖОН СО - ЗЕЛЕНА КУЛЬКА
ЮК ЧУН СО - ЧЕРВОНА КУЛЬКА
ЧАН ТЕО - ЖОВТА КУЛЬКА
Усі витягнули різні.
КУК ТОН ХО - ЧЕРВОНА КУЛЬКА
Юк.
Кук і Юк.
- Запекло. - Так.
О ні.
Буде нелегко.
ЧЕРВОНА КУЛЬКА - ЧУН СО ПРОТИ ТОН ХО
АН ЧЖОН ХУН - ЗЕЛЕНА КУЛЬКА
ЗЕЛЕНА КУЛЬКА - ЧЖОН СО ПРОТИ ЧЖОН ХУНА
Я витягнув кульку, якої не хотів.
Сьогодні буде нелегко.
Сьогодні перегони заради Сі Ан.
Їм треба виграти, щоб піти далі.
- В обох гарні фізичні дані. - Так.
- Лишилася жовта? - Жовта?
Тео і Де Хван.
Битва Т і Д.
ЖОВТА КУЛЬКА - ТЕО ПРОТИ ДЕ ХВАНА
Зараз почнеться перший матч.
Кім Чжон Со і Ан Чжон Хун.
Вийдіть на ринг.
Не уявляю, хто переможе.
Боже.
- Уперед! - Уперед!
- Щасти! - Ви зможете!
- Агов!
Починайте за свистком.
Приготуйтеся.
Погляньте на його стегна.
Так.
Гадки не маю, хто виграє.
У них наче рівні сили.
Ви зможете.
- Це не жарт. - Як запекло.
Як запекло.
Результат невідомий.
Господи.
Боже мій.
Наче фінальний двобій.
Я хвилююся, що вони впадуть за ринг.
- Божечки. - О боже.
Я хвилююся, що вони впадуть за ринг.
Овва, погляньте на Чжон Со.
Невідомо, хто переможе.
- Не можна втомлюватися. - Так.
- Вони втомилися. - Тримайтеся.
Нога опинилася за межею.
Він не скористався прийомами.
- Так прикро. - Точно.
Переміг Кім Чжон Со.
Молодець.
Неймовірно.
Наступні - учасники, які витягнули червоні кульки, - Юк Чун Со і Кук Тон Хо.
Вийдіть на ринг.
Ви зможете.
Уперед.
Хтозна.
- Можливо, Тон Хо сильніший. - Так.
- Може виявитися вправним. - Він високий.
Можливо, грав у команді з ссіриму в школі.
Чун Со на вигляд наче дуже міцний.
- Він напрочуд дужий. - Так.
Лише не травмуйтеся.
Ви зможете!
Починайте за свистком.
Приготуйтеся.
Це страшно.
Вони як бики.
Просто бики.
Погляньте, як тримаються на місці.
А він сильніший, ніж я очікував.
- Тон Хо? - У них різні категорії ваги.
Переміг Юк Чун Со.
Він його завалив.
Закінчилося без травм, тож добре.
Погляньте туди.
Гляньте. Усе розрите.
- Обидва такі напористі. - Добре.
- Молодці. Постаралися. - Чудовий двобій.
Було круто.
Він не поступався.
Обтруси груди.
Вони обидва запеклі й напористі.
Він наче бик.
- Учасники, які витягнули жовті кульки, - Чан Тео і Кім Де Хван.
Вийдіть на ринг.
- Мені й цей двобій цікавий. - Тео.
- Покажи, Тео. - Будь ласка, Тео.
Ти зможеш.
Але різниця в зрості… Один із них вищий.
Зріст - це перевага.
- Де Хван сильний? - Так.
У мене відчуття, що Тео добре покаже себе.
Схоже, він сильний.
Довгі ноги можуть бути недоліком.
Так, центр тяжіння вище.
Починайте за свистком.
Приготуйтеся.
Хто переможе?
Ви зможете.
Переміг Кім Де Хван.
Боже, що ж Тео тепер робитиме?
Він ще більше відстає.
Так, що він робитиме?
Де Хван сильний.
- Це було швидко. - Він молодець.
Троє учасників, які вийшли в фінал, -
Юк Чун Со, Кім Де Хван і Кім Чжон Со.
Фінальний матч буде у формі…
- Протистояння. - Що?
- «Протистояння»? - Що це?
- Протистояння. - Що?
- «Протистояння»? - Що це?
- Вони разом утрьох? - Усі змагатимуться?
Якщо один здолає двох інших і здобуде дві перемоги,
гра скінчиться.
…гра скінчиться.
Це турнір.
Фінал у формі турніру.
Тож якщо у кожного буде по одній перемозі й програшу,
можна битися весь день.
- Це ж випробування витривалості? - Так.
Гадаю, тому це й називається «протистояння».
- Буде запекло. - Так.
Починається перший двобій.
Кім Чжон Со і Кім Де Хван.
Вийдіть на ринг.
Чжон Со добре тримає рівновагу.
- У нього гарне почуття рівноваги. - Так.
І енергія.
Найважливіше - енергія.
Починайте за свистком.
Приготуйтеся.
Боже.
- Розставив ноги. - Ось так!
Хотів зачепити зсередини.
Він хоче його закрутити?
Боже.
- Боже. - Що сталося?
Мабуть, це боляче.
Що сталося?
Переміг Кім Чжон Со.
Вони всі такі серйозні.
Така напруга.
Мабуть, це боляче.
Починаємо другий бій.
Юк Чун Со і Кім Де Хван. Вийдіть на ринг.
Щасти.
Ви впораєтеся.
Буде весело.
Думаю, він його підніме.
- Він його перекине? - Підніме й…
Якщо Де Хван переможе, буде епічно.
На це буде цікаво подивитися.
Починайте за свистком.
Приготуйтеся.
На кону гордість, бо дивляться дівчата, які їм подобаються.
- Бути піднятим принизливо. - Це соромно.
Де Хван не може зараз відступити.
Овва, він переміг.
Переміг Юк Чун Со.
- Неймовірно. - Господи.
Овва, він переміг.
Переміг Юк Чун Со.
Оце ти сильний.
- Неймовірно. - Господи.
Як і очікувалося.
ОСТАТОЧНЕ ВИЗНАЧЕННЯ ТРЕТЬОГО МІСЦЯ ДЕ ХВАН - 2 ПОРАЗКИ
Починається останній матч.
Кім Чжон Со і Юк Чун Со.
Вийдіть на ринг.
- Переможець… - Вирушить до Раю.
- Так.
Так чи інакше, Сі Ан знову піде в Рай.
- Так. - Схоже на те.
У першій грі вони фінішували першим і другим.
Твоя правда.
Чун Со?
Думаю, переможе Чжон Со.
Він не зрушає з місця.
Нічого вдіяти не можна.
Але хтозна. Я відчув силу Чун Со.
Коли моїм суперником був Чжон Со, я старався викластися на повну.
ЮК ЧУН СО
Думаю, достеменно не відомо, доки не зустрінешся віч-на-віч.
А мені теж не бракує сили.
Тож я думав, що зможу перемогти.
КІМ ЧЖОН СО
Якщо програєш у грі, втратиш її.
- Так і є. - Так.
Починайте за свистком.
Приготуйтеся.
Овва, вони такі стійкі.
Я вболівала за Юк Чун Со.
Я б хотіла знову піти з ним
і провести разом трохи більше часу.
Усе скінчено.
- Один закрутив іншого. - Хто?
Так і є.
Переміг Юк Чун Со.
Господи!
Це вам не жарти.
- То був справжній кидок. - Так.
Справжній ссірим.
Твоя правда.
Як і очікувалося, він найсильніший.
Він надто сильний.
- Підняв мене. - Він бик.
Мабуть, це втомлює.
Правда ж?
Результати чоловічого змагання за побачення в Раю.
Перше місце посів Юк Чун Со.
ПЕРШЕ МІСЦЕ: ЮК ЧУН СО - 2 ПЕРЕМОГИ
На другому місці Кім Чжон Со.
ДРУГЕ МІСЦЕ: КІМ ЧЖОН СО - 1 ПЕРЕМОГА, 1 ПОРАЗКА
На третьому місці Кім Де Хван.
ТРЕТЄ МІСЦЕ: КІМ ДЕ ХВАН - 2 ПОРАЗКИ
Учасники, які посіли перші три місця,
оберуть дівчину, з якою вирушать до Раю по обіді.
Цікаво подивитися, кого вони оберуть.
Я дуже хотів піти з Сі Ан,
але був дуже розчарований і злився через те, що не зможу.
Тож бурчав і бурчав сам до себе.
Боже, в нього нічого не виходить.
- Чесно… - Він нічого не може вдіяти.
- Правда. - Єдине, що може, - сховати її сумку.
Він може просто сховати її.
Це…
- Іншого шляху немає. - Сумку Сі Ан?
Так, це єдиний вихід.
Або може піти сховатися в її сумці.
Одне з двох.
Ситуація й справді важка.
- Мені дуже шкода Тео. - Це нелегко.
Гарного побачення з людиною, яку ви обрали.
Бувай.
- Я зробила бронювання. - Щасти!
- З ким? - Із Тон Хо.
Вони одразу беруться до справи.
Треба скористатися вільним часом.
Сі Ан, виходь.
Ти мене налякав!
- Він просто прийшов. - Отакої.
Він має швидко знайти спосіб.
Де ти?
Хочеш увійти?
Ти тут уперше, так?
Так, ніколи не була в кімнаті хлопців.
- Де твоє ліжко? - Ось моє.
- Тут? - Так.
Що?
- Що? - Що таке?
- Що? - Чому ти так зніяковіла?
- Бо ніяково! Не знаю. - Що таке?
- Ніяково. - Чому ти зненацька ніякова?
- Що? - Чому ти зніяковіла?
Ну?
- Не знаю. - Здається, ти стала гарнішою.
- Що сталося? - Знову починається.
Хочеш квітку?
Я сховав її тут для тебе.
«Мені тебе не вистачало».
- Я пішла. - Бувай.
І це з собою візьми.
Що?
МЕНІ ТЕБЕ НЕ ВИСТАЧАЛО!
- Сюрприз для неї. - Господи.
Сюрпризи - його коник.
Я хотів сказати, що скучив за тобою, але зніяковів.
Чому це ти раптом ніяковієш?
Не знаю.
Чого не знаєш?
Не знаю.
Їй прикро.
- Їй трохи прикро, так? - Так.
- Їй прикро. - Думаю, так.
Бо Тео такий хороший хлопець.
- Саме так. - Тож…
Вона часто коливалася і заплутувалася,
але він виражає до неї ті самі почуття, що й на початку.
Тож, думаю, їй справді прикро щодо цього.
- У тебе болить голова? - Так.
Це зрозуміло.
Я розгублена.
- Розгублена? - Так.
Щодо чого? Почуттів чи…
Так.
Нам дали небагато часу, тож роби що хочеш.
Для мене…
це завжди була ти.
Це не означає, що я хочу, щоб ти думала про мене.
Це твоє життя, і вирішувати тобі.
Ти мені подобаєшся, тож, звісно…
якщо обереш мене, я буду дуже радий.
Та я не хочу тиснути на тебе
чи впливати на твоє рішення.
Розумієш?
Навіть якщо результат не такий, на який я сподівався…
Так.
Очевидно, мені буде сумно. Мабуть, поплачу трохи в душі.
Чорт.
Жартую.
- Упевнений, ти знаєш… - Так.
Але на перше місце постав свої думки, задоволення і щастя.
- Добре. - Так.
- Гаразд. - Так.
Жодного тиску.
- Слухай інтуїцію. - Так.
Так.
Але ти на мене ніколи не тиснув.
- Завжди… - Так?
Я тобі найбільше вдячна.
Боже, Тео просто…
Він надто чудовий, щоб просто його забути.
Він чарівний.
- Так і є. - Так.
Що?
- Тео. - Перезмінка.
Що?
Тео, вийди на секунду.
Я? Не Сі Ан?
Ідіть удвох на побачення.
- Вони вдвох говоритимуть? - Схоже, він захотів поговорити.
Про що ти зараз говорив із Сі Ан?
У неї багато чого на думці.
Так.
- Я сказав їй робити, що хочеться. - Справді?
Сказав, що все одно ні про що не шкодую.
У Сі Ан багато чого на думці.
І не кажи.
У деталі вдаватися не буду.
- Можеш від неї почути. - Так.
Думаю, вона сприймає це серйозніше, ніж очікувалося.
Мені подобається таке ставлення.
Так.
Тож я подумав, чи теж не спробувати
свої шанси з Сі Ан.
- Ось про що я вчора думав. - Так.
Хотів поділитися цим із тобою.
Увесь цей час
ти старанно будував стосунки й часто з нею говорив.
- Так. - Правда?
Ось чому.
Думаю, у неї до тебе дуже сильні почуття.
- Так. - Але в будь-якому разі…
- Я робитиму те, що хочу. - Так і треба.
Я піду вперед на всіх парах, як справжній чоловік.
Сподіваюся, зробиш те саме.
- Я це й роблю. - Так?
Якщо чесно,
я від самого початку багато виражаю свої почуття до неї.
Коли Сі Ан полонила моє серце,
я зачинив за нею двері, щоб більше ніхто не зміг увійти.
Але, чесно, з іншого боку
Сі Ан може піти коли завгодно.
Двері відчиняються зсередини.
Тож, як на мене…
- Це її вибір. - Так.
Що цікаво в почуттях людей, так це те, що навіть якщо я викладуся на повну,
це не означає, що вона обере мене.
Ти можеш зробити те саме, а вона теж може обрати не тебе.
- Вона може навіть обрати Чжон Со. - Так.
Хай там як, обидва викладемося.
Так, добре. Треба докласти всіх зусиль.
Покажемо себе якнайкраще.
- Докладемо всіх зусиль. - Гарна ідея.
- Вони обидва такі круті. - Так, серйозно.
- Ці двоє такі класні. - Так.
- Вона вкрала серця таких чудових хлопців. - Вони прекрасні.
Сі Ан пощастило.
- Точно. - Вона справжня переможниця.
Так.
Це схоже на справедливу й благородну битву між двома чоловіками.
Таке відчуття.
Але в цих хлопців ніколи не було такої розмови.
- Це правда. - Так?
- Саме так. - Тому це й вразило більше.
Вони обидва чудові. Чесно, Сі Ан дуже пощастило.
Але якщо ще долучиться Чжон Со, виникне любовний квадрат.
Гадаю, Чжон Со буде важко.
- Пробитися сюди. - Так, у цій ситуації.
Йому місця немає.
Але ти казала, що їй подобається Чжон Со.
Я казала, що вона може коливатися. Це може змінитися залежно від дій Чжон Со.
То якщо він з'явиться з чубчиком униз, її це сколихне?
Будемо сподіватися, що ні.
У випадку почуттів Сі Ан не кажи гоп, поки не перескочиш.
- Точно. - Так.
- До остаточного рішення.
Так, думаю, так.
Це так складно.
Чи є…
Чи є якесь місце, куди ти хотіла б піти?
Куди нам піти?
- Куди ти хочеш? - Можемо піти будь-куди.
- Оце місце в затінку… - Рай.
Рай?
Я сильно втратила голос, так?
Так, збирався це сказати.
- Мені подобається. - Так.
- Тут затінок. - Чудово.
Як усе минуло?
- Як усе минуло? - Давно не бачилися.
- Скажи. - Тут день так тягнеться.
Так.
Це точно.
- Учора був мій перший день у Пеклі. - Так.
Мені було нудно.
- Усі сказали, що чудово провели час. - Хто?
Думаю, усі просто це вдавали.
- То не було весело? - Мені - ні.
Справді?
Як ти провів час?
У Раю…
Було весело? По-іншому?
Я добре провів час.
Усі це говорять.
Учора я обрала тебе для побачення в Раю.
Ти не знав, так? Ти думав, що я оберу тебе?
Я думав, ти обереш Чжон Со.
Справді? А я вибрала тебе.
Чесно,
не думаю, що мої почуття суттєво зміняться.
Скільки днів лишилося? Чотири? Три?
Я ще ніколи так відкрито не висловлювала почуття до когось.
Він розгубився.
- Усе на обличчі написано. - Це очевидно.
Чому це так дотепно?
Він коливається.
Коли ти говорила з іншими хлопцями,
ти більше нікого не хотіла пізнати краще?
Ні.
Наразі мої почуття до тебе
або зростуть, або ослабнуть.
От і все, що буде.
Тож якщо отримаю шанс потрапити до Раю,
оберу тебе.
Май на увазі.
Але скажи от що. Скажи, якщо не хочеш цього.
Але це…
Ні, я хочу піти. Я хочу піти з тобою.
Ось у чому різниця.
- Ця особистість. - Точно.
- Вона його всього струсила. - Так.
Таке могла сказати лише Хе Рін.
Ні, я хочу піти. Я хочу піти з тобою.
Так.
Паморочиться в голові?
Ні, зовсім ні.
Ми маємо бути відкритими й щирими.
- Так. - Так.
Хай там як, такі в мене почуття.
Ось ви де.
Боже, Ю Чжин.
Це Ю Чжин.
Ось ви де.
Привіт.
Я теж хотіла поговорити з Тон Хо.
- Поговорімо. - Ти такий популярний.
- Після твоїх двох… - Я не популярний.
Де хочеш зачекати?
Мені тебе покликати?
- А треба? - Так.
- Я відпочиватиму в нашій кімнаті. - Піду туди.
Дай знати, як закінчите.
Побачимося згодом.
Так, Ю Чжин теж треба з ним поговорити.
- Так. - Сподіваюся, Ю Чжин теж матиме шанс.
Нарешті зібралася з духом.
- Так. - Точно.
Що буде правильним зробити?
Я чув усі твої щирі думки,
тож обміркую ще раз і дам знати, добре?
Я була би вдячна.
Я була би вдячна, але…
Що б ти не відчував, не думаю, що я передумаю.
Так, я, безперечно,
дам тобі знати.
Гаразд. Багато ж тобі треба обдумати.
- Дякую. Ходімо. - Так.
Ти йдеш побачитися з Ю Чжин?
- Гадаю, треба. - Так.
- Я скоро. - Привіт.
- Привіт.
- Гарне вбрання. - Що робиш?
- Дякую. - Ні, тобто…
Що?
Я мав на увазі райське вбрання Де Хвана.
Твоє райське вбрання класне.
У тебе теж гарний вигляд.
- Що? - Справді?
- Я… - Що?
Він сказав: «Гарне вбрання».
Тож я подякувала, але він говорив про Де Хвана.
- У тебе теж гарний вигляд. - Дякую.
Ходімо поговоримо.
Як усе пройшло?
Ми не мали нагоди поговорити,
а тим часом ти двічі ходив у Рай.
- Так. Наша хронологія так і перервалася. - Так.
- Знову він ту хронологію ліпить. - «Хронологія».
- Він людина цифр. - Йому це важливо.
Я була дуже розчарована.
Зазвичай я дуже відверта.
- Тож… - Так і є.
Буду навіть відвертішою.
Тож…
Оскільки я так довго чекала,
я планую відсьогодні дуже постаратися тебе завоювати.
- Але… - Так.
Але з твоєї точки зору,
якщо ти дуже впевнений у своїх почуттях, ти можеш…
почуватися незручно, якщо я перетну ту межу.
Також, якщо я це зроблю, це може бути грубим.
Тож я збираюся це зробити,
але якщо стане надто незручно…
Чесно, мені не незручно.
Ти завжди мила й уважна.
- Так. - Але мені цікаво.
Чи мої вчинки були неясними й неоднозначними, що всі…
Я щось не так зробив?
Зовсім ні. Просто у нас всіх у голові свої ідеали.
І я не розмовляла про це відверто з А Рін,
але коротко обговорила з Хе Рін.
Вона сказала, що в плані характеру її ідеал
дуже сильно збігається з тобою.
Хай там як, вони обидві були з тобою в Раю.
- Твоя правда. - У мене такого шансу не було.
- Так. - Так.
Твоя правда.
Так, вони вже ходили.
Думаю, мені треба буде швидко вирішити, щоб усі могли заспокоїтися.
Справді? Я потайки сподівалася, що ти не вирішуватимеш так швидко.
Я потайки сподівалася.
- Рятуйте. - Ти не можеш вирішити
після подорожі до Раю зі мною?
Схоже, я тут єдина без жодної інформації.
Тож це трохи розчаровує.
Якщо все ще не вирішено,
і ти досі вважаєш усе…
Якщо вирішиш прямо зараз за таких обставин,
думаю, я буду розчарована.
Тож потайки сподіваюся, що ти ще не вирішив.
Якщо один із трьох переможців запросить А Рін до Раю,
я б хотіла провести час наодинці з Тон Хо в Пеклі, щоб її не було поряд.
Про це я подумала одразу:
«Хтось може ненадовго забрати А Рін?»
Швидке рішення означає для неї втрату шансу.
- Точно. - Так.
- Вона має рацію. - Так.
Якщо він вирішить зараз, це означатиме відмову їй.
Вони ніяким чином не зблизилися.
- Ю Чжин так добре висловлювалася. - Так.
А Тон Хо не хотів, щоб його неправильно зрозуміли.
У Ю Чжин на думці був він, та вона не змогла виразити почуття.
Тон Хо цього навіть не збагнув.
Раптом троє дівчат кажуть, що він їм подобається.
Він розхвилювався.
Подумав: «Чи я щось не так зробив?»
Він подумав: «Я дав їм хибну надію?»
Але все не так. Він просто хороший хлопець.
- Так. - Так.
Тому усім і подобається.
Як почуваєшся?
Схоже, Тон Хо зараз дуже зайнятий.
Дехто хотів із ним поговорити.
Схоже, до нього схиляються Ю Чжин і новенька.
Вони разом ходили в Рай, так?
Він такий популярний.
То ти щойно провела час із популярним хлопцем.
У мене вже було достатньо розмов.
Наразі не думаю, що слід першою підходити до Чун Со.
Думаю, зараз слушний час спробувати.
Вони йдуть повз.
Хто?
Гадки не маю. Не видно.
Чун Со…
Бачу лише Чун Со.
А поряд - Чжон Со?
Точно не Тео.
- Що? - Чому ви всі не розмовляєте?
Ви вже поговорили?
Так, я - так.
Справді?
Заходь.
Як справи?
Де твої сонячні окуляри? Бо замість них ти в звичайних.
Так правильно?
Як справи, Мін Соль?
- Тут? - Розважаєтеся? Так.
- Тут, в Пеклі? - Так.
Тут весело.
- Так? - Так.
Мені сподобалося спостерігати за грою.
- Правда? - Було весело.
У мене був крутий вигляд, так?
Божечки.
Так, крутий.
У Мін Соль на руці шкарпетка?
- Серйозно? - Можете повторити?
Божечки.
Так, крутий.
- Справді? - Це шкарпетка.
Це дійсно шкарпетка?
- У неї на руці шкарпетка. - Вона наймолодша учасниця.
- Вона така мила. - Вона мила.
Боже, навіть цуценя настільки милим не було б.
Я Юк Чун Со.
- Що? - Я Юк Чун Со.
Юк, як цифри шість, сім, вісім, дев'ять…
Ніколи настільки не подобалася цифра «шість».
Думаєш, ти підеш у Рай?
Так.
- Справді? - Так.
Уся річ у впевненості.
Ти вже з усіма поговорив?
Ще ні. Зараз піду.
То йди.
Давай, уперед.
Гаразд. Господи.
Погляньте, яка вона щаслива.
- Вона така прозора. - Так.
Мін Соль сказала, що залишиться тут.
- Але врешті-решт вона йде. - Твоя правда.
- Боже. - Божечки.
Вона наче мала дитина.
Що?
І в чому?
- У тому, як зараз посміхаєшся. - Саме так.
Хвилину тому ти була без настрою.
«Божечки»!
- Тоді ти нанесла помаду. - «Божечки»! Тоді раптом…
«Це якось дратує».
Я скоро.
- Підемо на задню частину? - Авжеж.
- У тебе тут усе добре? - Абсолютно.
- Справді? - Я добре пристосувалася.
Ти завжди носиш із собою цю сумочку. Це так мило.
Мені вона личить, так?
- Не думаєш? - Так. Тоді вона твоя.
Я візьму.
Дякую.
Досі про мене турбуєшся?
Думаєш, я не змогла освоїтися?
Трошки.
У мене все чудово.
- Справді? - Так.
- Просто… - Так.
Коли ми тусуємося, я можу сказати, які вони.
Мені не треба говорити, якщо мені не цікава людина.
Хто тебе цікавить?
- Мої варіанти? - Так.
Хлопці про це не говорять.
- Правда? - Не говоримо.
Мене цікавиш ти і Чжон Хун.
Чжон Хун? То він тебе трохи цікавить?
Ну…
Ясно.
Інша людина, з якою ти хочеш поговорити, це Чжон Хун?
Ні, вже ні.
Отже, це те, що ти хотів дізнатися.
Гаразд, я зрозумів.
Він спитав мене про Чжон Хуна.
КІМ МІН СОЛЬ
Спитав мою думку про Чжон Хуна.
Чому він хотів це знати?
- Що ти вчора робив? - Вчора?
Я чула, ти пив віскі.
У нас була вечеря й випивка. От і все.
- Справді? - Так.
Ми трохи поговорили.
- Ти пив віскі? - Так.
- Сорок градусів. - Ти обіцяв випити зі мною.
То було віскі.
Але не Johnnie Walker.
- Ти вчора не Johnnie Walker пив? - Ні, щось інше.
- Чесно, не можу тебе розкусити. - Мене?
Наближаємося до кінця, але не кажи.
Гаразд.
- Знання все зіпсує. - Правда.
Думаю, всі так почуваються.
Мабуть, добре весь час вирушати до Раю.
- Це буде четвертий раз? - Так.
Хочеш піти в Рай?
Звісно, хочу.
Я постійно це кажу.
- Чому? - Що?
Чому?
Це весело, там отримуєш більше часу поговорити й зблизитися, ніж тут.
- Це правда. - Так.
Гаразд, мені ясно.
Можна взяти це з собою?
Що в біса…
- Це все, про що ти хотів поговорити? - Так.
Ти нудний.
Ти… ти питав лише те, що хотів дізнатися!
Тобто ти… Що з тобою? Ну й добре.
Чун Со?
КІМ МІН СОЛЬ
Гадаю, він обере мене.
Учора він ходив із Сі Ан. Сьогодні він із нею не піде.
Чи не слід йому ще раз піти сьогодні зі мною?
Якщо він не обере мене, мені буде дуже ніяково.
Сі Ан, ти куди?
Поговорімо тут.
Ми прийшли.
Боже.
Господи.
Схоже, твоє волосся знову кучеряве.
Так, я помився, бо весь спітнів.
Але я так старалася випрямити.
Скажи.
Не думав, що нас змусять грати опівдні. Ми навіть не обідали.
Було вражаюче, мушу визнати.
- Справді? - Так, безперечно.
Визнаю, було круто.
Хочеш сьогодні знову піти?
- Роби як хочеш. - Так.
Так і зроблю.
- Так. - Просто питаю.
- Гаразд. - Так.
Звісно, я хочу піти.
Ясно.
Боже.
Я б…
ЛІ СІ АН
Чесно, я хотіла б ще раз піти туди з Чун Со.
У мене відчуття, що цього разу зі мною може статися щось особливе.
Він те саме спитав у Мін Соль.
- Так. - Так.
Та, кого не оберуть, приречена на сум, -
чи Сі Ан, чи Мін Соль.
З Мін Соль було по-іншому.
Він спитав, чи хоче вона піти, і просто обірвав розмову.
Він наче мав на увазі:
«Так, сьогодні я тебе заберу».
Але якщо не обере її…
Буде ніяково.
У її очах Чун Со став би трохи схожим на покидька.
Тож, думаю, сьогодні він візьме з собою до Раю Мін Соль.
Але в нього була та розмова з Сі Ан.
Вона сказала йому робити що хоче, а потом - що теж хоче піти.
Якби вона це не сказала, думаю, обрав би Мін Соль.
Але Сі Ан сказала чітко.
- Так. - Точно.
Схоже, у Чун Со немає вибору, окрім як обрати Сі Ан.
Якщо Сі Ан так ясно висловилася, що хоче піти,
а він обере Мін Соль,
Сі Ан може бути трохи шокована.
- Так. - Так.
Але Чжон Со, ймовірно, обере Сі Ан,
тож вона все одно піде в Рай.
- Точно. - Питання, з ким.
Саме так.
Під час гри я помітив, що ти виглядаєш не дуже добре.
Я трохи хвилювалася.
Правда?
Раптом у голові запаморочилося, і я була сама не своя.
Тобі не можна тут лишатися.
- Але все нормально. - Тобі треба вирушити до Раю.
Боже.
Ти мене обереш?
- Звісно. - Справді?
- Так. - Ясно.
«Звісно».
- Звісно. - Справді?
- Так. - Ясно.
- А що? - Не хочеш піти з кимось іншим?
Ні. Думаєш, я пішов би?
Ні, але…
Власне, я хотіла це зазначити.
Так.
Ну…
- Ми щойно з Раю. - Так.
- Не сприйми це неправильно. - Добре.
- Але ти отримав шанс знову піти сьогодні. - Так.
І весь сенс подорожі до Раю…
- Знаєш… - Пізнати людей?
Так, він для того, щоб ми
трохи краще пізнали одне одного.
Так.
Тож я хотіла сьогодні підняти це питання.
- Ясно. Не обирати тебе? - Раніше…
Ні, не в тому річ…
Це якщо прямолінійно?
- Може, тобі слід піти з кимось іншим. - Із кимось іншим?
Бо це допоможе тобі побачити, чи зміняться твої почуття.
Так.
Чесно, хтозна?
- Справді? Ти так думаєш? - Авжеж.
- Думаєш, вони зміняться? - Можливо.
Або поки ти там будеш,
можливо, так сумуватимеш за мною, що я не йтиму в тебе з голови.
Це може бути шансом усе з'ясувати.
То мені спробувати?
Роби що хочеш.
Я просто повідомляю.
- Це лише пропозиція. - Але…
Що як я просто знов тебе оберу?
Що ж, тоді…
Я з радістю піду.
- Ясно. - Так.
Я б подякувала й пішла з тобою.
- Справді? - Так.
Чи ти не хочеш іти?
Ні, річ не в цьому.
- Зовсім ні. - Ясно.
- Але я розумію. - Правда ж?
Ти більше ні з ким не зблизився.
- Так. - Я так само.
Ми лише одне з одним розмовляли.
- І здебільшого ми були вдвох. - Так.
У нас лишилося не так уже й багато днів.
Я подумала, що якщо дамо всьому отак скінчитися, не поговоривши з іншими,
це розчаровуватиме.
- Це правда. - Так.
Це випробування?
Як чарівно.
Ось чому ми думали, що він юний.
- Точно. - Він і на вигляд юний.
Це випробування?
- Ні. - Ні?
Гадаєш, це випробування?
Як мило.
Я думав, це випробування.
- Ні. - Ні?
- Ні. - Гаразд, зрозуміло.
А якщо він піде з кимось іншим?
- Вона його заохочує. - Так.
- Що? - У неї добрі наміри.
- Серйозно. - Вона хоче бути чуйною.
Хіба Чжи Йон не надто розслабилася щодо Де Хвана?
Ні, я думаю, вона щиро хоче, щоб він пізнав інших людей,
без лихих намірів.
- Бо вони вчора були в Раю. - Так.
Але хоча Чжи Йон це сказала,
на її місці
я б потайки сподівалася, що Де Хван усе одно обере мене.
- Так. - Але вона не хоче тиснути.
- Я так втомилася. - Ласкаво просимо додому.
Я так втомилася.
А якщо я не зможу після цього піти?
Про що ви говорили? Він тебе бере?
- У Рай? - Так.
З ким?
- Чун Со? - Чун Со.
Він не сказав.
- Справді? - Справді?
Ми думали, Чун Со тобі це скаже.
Що він мене візьме?
- «Ходімо. Багато часу минуло». - То вони пили віскі.
Я спитала його, чому він пив віскі без мене.
Йому подобається Johnnie Walker.
Він сказав, що Johnnie Walker він не пив.
Тож треба піти й спробувати наступного разу.
Це ж означає, що він тебе обере.
Він так сказав,
та я досі гадки не маю, що він сьогодні зробить.
Твій вибір може змінитися залежно від вибору Чун Со.
Можливо.
Цікаво, кого обере Чун Со.
Мені теж цікаво.
Скажи.
Думаю, Мін Соль або Сі Ан.
Але якщо Чун Со обере Сі Ан,
кого обере Чжон Со?
- Чжон Со? - Це буде Хе Рін?
Він зблизився лише з Хе Рін і Хе Чжин.
«Хочеш ще раз зі мною потусити?»
- Думаю, він обере Хе Рін. - Не Хе Чжин.
- Хе Рін? - Згодна.
- Хе Рін. - Думаю, це буде Хе Рін.
Так.
- Більш за все цікавить вибір Чун Со. - Точно. Він важливий.
Зараз ми визначимо пари, які вирушать на побачення до Раю.
Переможці чоловічої гри, які виграли побачення в Раю, -
Юк Чун Со, Кім Чжон Со і Кім Де Хван.
Вийдіть надвір.
- Розважтеся. - Розважтеся.
Дякую.
Іди й добре проведи час.
Завтра розкажеш, що смачного їли.
- Гаразд. Піду й розслаблюся. - Бувай.
- Бувайте. - До зустрічі.
Так, до завтра.
Ходімо, переможцю Юк Чун Со.
Ходімо.
Цікаво, кого кого він обере.
Я дуже старанно зібрала сумки.
Але якщо лишуся тут…
Ні, ти 100 % підеш.
Думаєш?
Сьогодні я лишуся сама в кімнаті!
ЮК ЧУН СО
КІМ ЧЖОН СО
КІМ ДЕ ХВАН
Почнемо з Юк Чун Со, який посів перше місце.
Обери людину, з якою ти хотів би вирушити на побачення до Раю.
Лі Сі Ан, з якою я ходив до Раю вчора,
і Кім Мін Соль - дві людини, між якими я вагаюся.
Людина, з якою я хотів би вирушити до Раю, - це…
Юк Чун Со обрав…
Я постійно нігті кусаю.
Думаю, це буде Мін Соль.
Мін Соль. Думаю, вона.
- У мене серце калатає. - Це Мін Соль.
Розважся.
Гадаю, піде Мін Соль.
Так, Сі Ан учора ходила.
- Так. - Так.
Людина, з якою я хотів би вирушити до Раю, - це…
Він піде ва-банк? Піде з Сі Ан?
Не може бути.
Юк Чун Со обрав…
Людина, з якою я хотів би вирушити до Раю, - це…
Лі Сі Ан.
Ходімо.
- Одразу підемо? - Так.
Добре.
Я хочу поговорити.
То йдіть удвох.
У НАСТУПНІЙ СЕРІЇ
Я думала, сонце зійде.
Майже пішла спати.
Це дуже нервує й психічно виснажує.
Я хотіла вирушити до Раю з тобою.
Що? Ти хочеш піти сьогодні?
Ходімо завтра.
Ти такий популярний.
Я хвилююся.
Я сказала все, що хотіла.
Що відбувається?
Якесь божевілля.
Привіт.
Щось змінилося.
Лише трошки.
Що? Він фліртував?
Але він трохи кривий… Агов.
- Агов, думай, перш ніж робити. - Чун Со.
Можеш ставитися до мене добріше?
Не хочу, щоб ти відчував тиск.
Але хочу, щоб думав про мене.
Це лежить каменем на серці.
Ти сумуєш за Сі Ан, так?
Привіт, Сі Ан.
Що краще пізнаю Тео, то більше розумію, який він щирий.
Я щось роблю не так?
Ця заплутаність… Я ж не божеволію?
Переклад субтитрів: Ганна Волошина