LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Den personen jeg vil dra til Paradis med, er…
Lee Si-an.
Ikke tale om.
-Lee Si-an. -Hva?
Det var det jeg sa.
Hun hadde for høye forhåpninger.
Han dobler innsatsen.
Hvorfor spørre henne da?
-Ja. -Ikke sant?
-Ja. -Han ga Min-seol for høye forhåpninger.
Jun-seos hjerte hellet mer mot Si-an.
Det måtte bli sånn.
Ikke tale om.
-Hende mine er svette. -Du drar igjen.
Pokker.
Jeg fikk frysninger.
Kom, vi drar.
-Drar vi med én gang? -Ja.
Greit.
Svart.
Vi drar til Paradis to dager på rad.
Hva skal vi gjøre i dag?
Det blir annerledes.
-Det føles som det blir det. -Ja.
Du sa jeg kom til å dra!
-Jeg trodde det. -Ja.
Men de dro jo i går.
Trodde også jeg ville dra.
Siden de dro i går, trodde jeg det var mer sannsynlig.
-Men nei. -Hva er dette?
Nå lurer jeg på på hvem Jeong-su velger.
Ja, for Si-an har allerede dratt.
Neste er andreplassvinneren, Kim Jeong-su.
Vennligst velg personen du vil dra på date med i Paradis.
Den personen jeg vil dra til Paradis med, er…
Hva gjør Jeong-su nå?
Ja, ikke sant?
Han er blek.
Hvem velger han?
Jeg vil vite hvem han velger.
-Hae-lin? -Ja, Hae-lin.
Hae-lin eller deg.
Det er Hae-lin.
For han har bare vært på en date med henne med en annen så langt.
Den personen jeg vil dra til Paradis med, er…
Chung You-jin.
-Chung You-jin. -Hva?
-Hva?
Hva?
You-jin?
Chung You-jin.
Chung You-jin?
Hva?
Skynd deg å gå.
Har du pakket alt?
Bra du pyntet deg.
-Skynd deg! -Ja?
-Nei, vent. -Kos deg!
Hva?
Utrolig.
Det må ha vært gøy i går
-i Jeong-sus hjerne. -Ja.
Hvor morsom var hun?
Han må ha syntes hun var veldig morsom siden han valgte henne.
Det er fordi You-jin er munter.
Om jeg drar med Hae-lin eller Hye-jin,
vil de forstå at det ikke er mer plass igjen i hjertet mitt for dem.
Jeg ville blitt lei meg hvis de følte det sånn.
Så jeg vil heller ha det gøy med noen morsomme som You-jin.
-Hei sann. -Hei.
-Vi drar. -Kom an, Donald Duck.
Skal jeg bære?
-Hva? Takk. -Gi meg den tunge.
Den er ikke så tung.
-Da… -Er den det?
Jeg bærer den for deg.
Takk.
Jøss, utrolig.
You-jin ble sikkert overrasket.
Hun tenkte: "Hvorfor meg?"
Dette er interessant.
Ja.
Til slutt tredjeplassvinneren, Kim Te-hwan.
Jeg er nysgjerrig på om han velger Ji-yeon eller ikke.
Om ikke, lurer jeg på hvem han har valgt.
I dag følte jeg at det ikke var min tur til å dra.
Siden jeg var der i går,
tenkte jeg at å ta en pause istedenfor å dra to ganger på rad,
ville gi oss begge litt tid til å reflektere over følelsene våre.
Men jeg tror
Te-hwan fortsatt velger Ji-yeon til tross for det hun sa.
-Tror du? -Ja.
Ærlig talt, han har ikke andre valg.
Nei.
Ingen har hatt den minste kjemi med Te-hwan.
Ingen.
-Nei. -Ingen i det hele tatt.
Den jeg vil dra til Paradis med, er…
Bae Ji-yeon.
-Bae Ji-yeon. -Hva?
Nettopp.
-Seriøst. -Dette vil…
-Det føles bedre. -Ja.
-Blir hun glad? -Ja.
-Virkelig? -Ja.
Hun vil føle seg bra.
-Bae Ji-yeon. -Hva?
Jeg er ikke nysgjerrig på noen andre enn Ji-yeon.
Jeg tror ikke jeg ville likt å dra til Paradis med noen andre.
-Hei. -Hei.
Hei.
Takk.
Jeg tenkte mye.
-Jeg bare… -Ja?
Jeg var redd jeg virket for bastant.
Han har bestemt seg.
Nå som det ble sånn, har nok Ji-yeon det bra.
Hun foreslo å velge noen andre, men han valgte henne igjen.
-Det må føles bra. -Ja.
Ikke sant?
Men etter å ha hørt Ji-yeon, føler jeg at Te-hwan har valgt feil.
På hvilken måte?
På dette stadiet
virket det som Ji-yeon trengte å ta et skritt tilbake
for å revurdere følelsene sine.
Hun formidlet det til Te-hwan uten å såre ham.
Men ved å velge henne, gir ikke Te-hwan henne rom.
Så det virker som det ikke er tid til å bearbeide ting.
Tror du det kan være litt overveldende for Ji-yeon?
-Ja. -Men for Ji-yeon
ville det vært bra å ikke dra på grunn av omtanken.
Og å dra var også bra. Jeg tror begge deler var greit for henne.
Så til slutt dro Jun-seo sammen med Si-an igjen.
Etter at de to har dratt sammen i dag,
vil Si-an sannsynligvis ikke være forvirret lenger.
Nei.
Vedder på at kjemien deres når nye høyder.
Ja.
Jeg er nervøs for Min-seol.
Hun vil murre for seg selv.
-Hun kommer til å murre mye. -Ja.
Og jeg som var så fin i dag.
Jeg bruker det til middag.
Så bortkastet.
-Det er så søtt. -Så jeg…
Et Paradis-antrekk.
Jeg tok det på for å dra i dag.
Jeg sparte dette antrekket til Paradis.
Du må skifte.
Jeg sa hun ville murre.
Min-seol hørtes ut som en kylling som kvitret da hun snakket.
-Kjære vene. -Det er så søtt.
Jeg sparte dette antrekket til Paradis.
Er du sint på meg?
-Prater med meg selv. -Jun-seo!
Ha det bra, idioter.
Det er to ensomme bager igjen utenfor!
Herregud, det er til å gråte av.
Hva var det han sa?
Hva skjedde?
-Seriøst? -Kom inn.
-Jeg trodde du dro. -Jeg også.
Jeg skal fortelle deg nøyaktig hva vi pratet om,
-helt uten overdrivelser. -Greit.
Da vi kom dit spurte han hvordan det gikk i Inferno,
og hvordan det var på Single's Inferno.
Jeg sa jeg hadde det gøy, og at det var bra.
Så spurte han om jeg bekymret meg.
Jeg sa jeg ikke gjør det.
Så spør han plutselig: "Vil du dra til Paradis?"
Jeg sa ja.
Du var tydelig.
Ja, jeg sa: "Selvsagt vil jeg det."
Så spurte jeg hva han gjorde i Paradis.
Han sa det var middag og drinker.
Han sa han dro for å spise.
"Dro for å spise middag."
Sa han det?
Så sa jeg:
"Du lovte å bli med meg til Paradis og drikke whisky."
"Hvorfor drikker du uten meg?"
Og han sa: "Jeg har ikke drukket Johnnie Walker ennå."
Så jeg trodde han mente at han ville dra med meg for å drikke det.
Men hva tenker dere om den samtalen?
Betydde den ingenting?
Jøss, stakkars jente!
De kan ikke lyve.
Når noen er forelsket,
-samler de noen venner. -Ja.
De spør for å få bekreftet det de tror på.
Akkurat.
Og vennene blir utslitte.
-De ser ut som utslitte venner. -Ja.
Var ikke samtalen vår ganske positiv?
Akkurat nå er jeg ikke engang…
Det var veldig hyggelig å prate.
Samme det. La dem gjøre hva de vil.
Jeg er ikke her for å bli lekt med.
Hvorfor skulle jeg det?
-Du er allerede… -Ferdig…
-Seriøst… -Etter at du har hatt det gøy alt?
Det sier hun nå.
-Hvis han kommer… -Vil han prate…
-"Du, Min-seol." -"Vent."
"Seriøst."
-"Vent." -Hun sminker seg.
-Så søtt. -Det er nesten som…
For det er tydelig.
-Uansett hva hun gjør… -Nei!
Helt tydelig.
-Er det? -Ja.
Du satte deg opp med én gang han kom inn.
Jeg lå, så jeg måtte sette meg opp.
Munnviken din trakk seg opp også.
"Kom inn."
Jeg trodde virkelig jeg skulle dra.
Min-seol virker uansett ganske sint.
Hun forteller nok fortsatt vennene sine om det.
"Er det ikke rart?"
"Han liker Johnnie Walker!"
Til og med inn i det nye året.
Var det sånn de satt?
Hva er dette?
Hva?
Hører du meg?
Er du sprø?
-Han følger med på henne. -Ja.
Hun bryr seg liksom ikke, men hun er ham bevisst.
-Det tror jeg også. -Ja.
-Man kan se det fra øyekroken. -Nettopp.
Ja, jeg kan se Jin-kyung akkurat nå.
Vi er fremme.
-Hva? -Nei.
Jun-seo er litt for avslappet.
-Hva? -Kos dere.
Greit.
-Jun-seo er søt. -Headsettet er på.
Han hører ingenting.
Kom igjen.
Vroom, vroom.
-Vroom, vroom. Kom igjen. -Vroom, vroom.
-Åpner du døren for meg? -Kom igjen.
Ja, hopp inn.
Tusen takk.
-Lukk døra selv. -Ok, jeg lukker den.
-Jeg tuller. -Ok, takk.
Da drar vi!
Vi drar og spiser masse mat.
Vær så snill!
-"Vi slapper av!" -"Vi spiser masse mat!"
"Tid for avslapning!"
Vi må lære å gjøre det.
Vi må lære å gjøre det, Jin-kyung.
-Kom igjen. -"Vroom, vroom."
-Endelig! -Maten er her.
-Jeg er så glad. -Jeg også.
Takk for maten.
La oss fokusere på å spise litt.
Gjerne.
Forresten, siden du vant turen hit,
må dette smake godt for deg.
-Meg? -Ja, du vant denne Paradis-daten.
Jeg ønsket veldig å dra hit i dag.
Jeg skjønner.
I går
var jeg helt forvirret.
Ja.
Man må bestemme seg innen én dag…
Nettopp.
Enten man har følelser for noen eller ikke.
-Det er veldig vanskelig. -Ja.
Personen på toppen av lista mi
er Si-an.
Akkurat.
Så i dag,
hvis jeg hadde vunnet, ville jeg valgt Si-an.
-Jeg ønsket en lang prat med henne. -Akkurat.
Men vi har ikke fått tid til å gjøre det.
Nei.
Men det var du
som hjalp meg med å rydde i tankene mine.
Jeg pratet og pratet.
Men seriøst…
Jeg tenkte: "Det du sier føles så harmløst."
-Ja. -Det tenkte jeg.
Er det sant?
Så jeg ville ha det gøy med deg
-og klarne hodet. -Ja.
Derfor bestemte jeg meg for å velge deg.
-Jeg gjorde et bra valg. -Ja.
Jeg tok riktig valg.
Ja.
Jeg tror at…
Jo nærmere slutten vi kommer, jo mer verker hodet.
Ja, det er en kamp med følelsene dine…
Jeg kan takle fysisk anstrengelse.
Men den mentale belastningen du møter her, er veldig tøff.
Det er sant.
I mitt tilfelle,
etter å ha hørt Jeong-su prate om Si-an,
er det klart at han ikke tenker på andre.
-Du har rett. -Ja.
Ikke på Hae-lin heller.
Ingen andre betyr noe.
Og følelsene dine vokser når du snakker om dem.
Jo mer han bekjenner, jo klarere blir det.
"Det var alltid Si-an."
-"Det er jeg sikker på." -Ja.
At de ikke kunne møtes så ofte,
gjorde at følelsene hans for Si-an ble enda sterkere.
-Det forårsaket dem. -Ja.
Jeg har et spørsmål.
Hva er det med Si-an
som er så fengslende?
Nå skal jeg være veldig ærlig.
Så…
Vi dro til Paradis for første gang sammen,
og vi snakket om kjærlighet.
Mens vi snakket om slike ting,
kjente jeg hjertet mitt banke.
Jeg hadde ikke datet på en stund.
Jeg trodde ikke jeg hadde noe romantisk igjen i meg.
Jeg trodde det var over for meg.
Men da hjertet mitt begynte å banke,
overrasket jeg meg selv.
Jeg innså at jeg fortsatt har litt romantikk i meg.
Men sett fra en manns perspektiv,
har Si-an mange kvaliteter som de fleste menn synes er attraktive.
Akkurat.
Som hva da?
Hun har et litt kattelignende ansikt.
Og når hun smiler, avvæpner det deg.
Hun ser snill ut når hun smiler.
-Hun er så søt når hun smiler. -Ja.
-Men hun er skummel når hun ikke smiler. -Ja.
Menn tiltrekkes ofte av den typen utseende.
Akkurat.
Når du snakker med henne,
går hun med på alt til å begynne med.
-Ja. -Men…
Jo mer dere prater, jo mer viser staheten seg.
Jeg skjønner.
Sånn er det.
Så…
Jeg ville prate mer med henne, men…
Det var litt synd.
Men jeg er glad.
Fordi du har tid til å sortere tankene dine?
Nei, det er så gøy å være sammen med deg.
Jeg koser meg.
-Harmløsheten din… -Harmløshet.
Som en Oompa Loompa.
Jeg vil krympe deg og ha deg på skulderen min.
Så stor?
-Så kunne du prate i vei. -Prate? Akkurat.
-Du ville sagt harmløse ting i øret mitt. -Ja. Bare skravlet.
Jeg ville sagt: "Vær stille!"
Det er morsomt.
Jeong-su ser avslappet ut.
-Ja. -Ja.
Synes denne siden av ham er mer tiltrekkende.
-Nettopp. -Enig.
Før, når han var med Si-an eller noen andre,
sa jeg: "Hva er det med ham?"
-Ja. -Men nå…
Å se ham med You-jin får ham til å virke veldig sjarmerende.
-Det følte jeg. -Ja.
Når jeg ser tilbake på det nå,
virket Jeong-su veldig glatt til å begynne med.
Han var nok nervøs.
-Ja. -Ja.
Derfor virket det som han prøvde hardt,
-og prøvde å fokusere. -Tror jeg også.
PARADIS YUK JUN-SEO OG LEE SI-AN
Den ser unik ut.
Tusen takk.
Er håret bedre løst? Skal jeg ha det slett?
Jeg synes du ser bedre ut med slett hår.
Det endrer utseendet ditt helt.
Kom igjen.
Hvordan er det å være tilbake etter bare ti timer?
Tok det bare ti timer?
Ja.
Føles som det tok kortere tid.
Nettopp.
Men jeg er så utslitt i dag.
Du har brukt opp energien.
Hvor mange kamper hadde du?
Hadde bare tre.
-Ja, tre runder. -Ja.
Trafikklysene her er så lange. Veiene er så overfylte også.
Ligner du mest katt eller hund?
Hva synes du?
En katt?
Det stemmer.
Ja, jeg hadde rett.
Du er…
Du er som et villdyr.
Hvorfor kaller du meg villdyr?
Et villdyr.
Dette er sykt.
Kjære vene.
Herregud.
I dag er…
Det er den beste.
Tusen takk.
Spis i vei.
"Spis i vei."
Dette er til vinneren.
-Spis i vei. -Greit.
Litt wasabi.
Liker du wasabi?
Det er ikke ille.
Det passer til biff.
-Jun-seo. -Ja?
-Prøv dette. -Reddik?
Ikke hele greia…
De er ganske nære nå.
Når du ser på dem,
er de små berøringene og handlingene deres
ikke noe folk som liker hverandre gjør.
Det er det par gjør.
-Helt riktig. -Ja.
-Kvelden før spilte en stor rolle. -Ja.
Selv i bilen tidligere, er små detaljer som dette…
Unnskyld.
Nei, jeg…
Jin-kyung…
Jin-kyung la haka i hennes hånd.
Hun ble overrasket.
Et øyeblikk…
-Disse… -Disse små berøringene…
Ja, det stemmer.
Som å klappe henne på ryggen i restauranten, eller gi hverandre mat.
-Det er det par gjør. -Ja. Det ser så naturlig ut.
-Det er som de har datet et år. -Nettopp.
Belønningen for førsteplass er jammen god.
Jeg sa det.
Jeg sa jeg skulle vinne.
I GÅR KVELD
Ikke tenk eller bekymre deg for mye over det.
Du og jeg vil dra hit én gang til.
I morgen skal jeg definitivt vinne.
Sa jeg ville vinne, og at vi skulle dra tilbake.
Var du ikke bekymret?
-Jo. -Hva?
-Jeg tuller. -Hold opp.
-Hvis jeg vinner kvinnekampen… -Ja?
Skal tenke på det.
Hvor mange ganger har du vært i Paradis nå?
-Hva? -Hvor mange ganger?
Er det den femte gangen?
Ikke sikker.
Du er så heldig.
Når har jeg noen gang sagt…
Du er så heldig.
Dette er nydelig.
Jeg likte dette måltidet.
-Fryser du? -Ja.
Kan du aldri ta med deg en jakke?
Jeg tok ikke med nok jakker.
For en fin flaske.
Er du ferdig, så drar vi.
-Hun er målløs. -Ja, akkurat nå.
Det synes i ansiktet hennes.
Jun-seo er litt for avslappet.
Men det er sånn han er.
-Ja. -Det er sant.
-Bør ikke være det. -Nei.
-Risikabelt. -Stemningen er feil.
-Ja. -Han er uoppmerksom.
Hvorfor er han sånn?
Dette er flott.
-La oss si at du ikke vant. -Ok.
-Du kom på andre. -Ok.
Og jeg ble tatt av vinneren.
Ok.
Hvem ville du valgt da?
Hadde jeg kommet på andreplass, ville du vært tatt.
-Det er sant. -Ja.
Først vil jeg bare si at jeg er glad jeg vant.
Men om du var borte fordi jeg kom på andreplass,
ville jeg nok ha valgt den andre jenta jeg dro til Paradis med.
-Min-seol? -Min-seol.
Kan jeg spørre hvorfor?
-Min-seol? -Ja.
Det har tynget meg.
-Er det sant? -Ja.
Så du at hun bet tennene sammen?
-Da hun sa: "Er det sant?" -Ja.
Stemningen blir pinlig.
Men Si-an har også mange andre å tenke på.
-Sant. -Men å si det høyt er annerledes.
-Er det? -For den andre, så.
-Er det sant? -Ja.
-Det visste jeg ikke. -Nei.
Ingen vet det.
Da jeg dro til Paradis med henne,
pratet vi mye.
Men det meste handlet om trivielle ting.
Jeg skjønner.
-Så det var gøy. -Akkurat.
-Hun er morsom. -Ja.
Vitsene hennes treffer.
Men
da jeg kom tilbake dagen etter,
fortsatte jeg å se henne.
Hun virket nedfor, i motsetning til da hun var sammen med meg.
Hun nektet for det.
Men jeg følte at hun ikke var seg selv.
Jeg oppmuntret henne og sa: "Du vil bli populær i Inferno."
Men det skjedde ikke.
Og tiden gikk, så…
Ja.
Jeg så i hennes retning på grunn av skyldfølelse.
Akkurat.
Det visste jeg ikke.
Jeg hadde mye å tenke på.
Jeg hadde nok tenkt mer på Min-seol enn jeg innså.
Så jeg var ærlig med Si-an og sa at jeg tenkte på Min-seol.
Det var derfor jeg ikke klarte å fokusere helt på Si-an under daten vår.
Men…
Skal du la det være med å bare tenke på henne?
-Jeg vet ikke. -Eller vil du prate mer med henne?
Eller noe sånt?
Jeg vet ikke.
Akkurat.
-Hvorfor? -Hva?
-Hvorfor spør du? -Ingen grunn.
Hvorfor spør du om det?
-Ingen grunn. -Ok.
Hvorfor er du så brysk…
Jeg vil også si noe.
Du er veldig kald mot meg akkurat nå.
-Jeg? Hvorfor? -Ja.
Kan du være litt snillere?
-Er det sant? -Ja.
Var jeg kald?
Kan du være litt snillere mot meg?
Hvorfor? Hvordan?
Er du ikke litt for komfortabel?
-Jeg? -Ja.
Er ikke komfortabel.
Det er bare…
Glem det.
Jeg er ikke komfortabel.
-Ser jeg sånn ut? -Ja.
Det er litt…
Er det sant?
Er jeg ikke snill?
Jeg skylder på du er trøtt i dag.
Det er sånn jeg er.
-Handler ikke om å være trøtt. -Nei?
-Er det sånn du er? -Ja.
Greit, da.
Gjør jeg noe galt her?
Jeg fikk plutselig mye å tenke på.
Jeg vet ikke hva Jun-seo føler.
På vår første date sa han mange ting som forsikret meg om følelsene hans.
Jeg hadde store forhåpninger til Paradise-daten dagen etter.
Men vi spiste bare.
Og så sa han: "Hvis du er ferdig å spise, så drar vi."
Han virket så annerledes enn første gang vi var i Paradis.
Det forvirret meg litt.
-Spiller de tankespill? -Ja.
-Men hvorfor? -Ja.
-Det føles sånn. -Ja.
Hva er galt?
Det føles som
det først var intenst, og nå har det avtatt.
Si-an tenker kanskje sånn.
Helt ærlig, de var så nære i starten.
Det overrasket oss.
-Jun-seo har også mye å tenke på i dag. -Ja.
Og akkurat nå har ikke Si-an annet valg enn å ha
-mange muligheter. -Ja.
Så uten å være klar over det, evaluerer og veier hun alternativene sine.
-Ja. -For det er mange som liker henne.
-Veldig mange. -Ja.
Om jeg var Jun-seo, ville jeg blitt irritert.
Ville blitt mer irritert.
Han er irritert.
Det føles sånn.
-Jeg ville blitt irritert. -Han er det.
"Hva skjer med henne?"
-Han har ikke gjort noe galt. -Han finner seg ikke i alt dette.
-"Jeg har også følelser." -Ja.
"Bare hun må ivaretas?"
Da Si-an ba ham om å være snill mot henne,
kunne han gitt etter og sagt:
"Jeg er lei for det. Det var ikke meningen."
Burde trukket henne inn igjen.
I stedet sa han: "Å ja?"
Hvis du gjør det, løses ingenting.
Eller er han bare utslitt?
Han sa at han drakk mye i går og var fyllesyk.
Jeg tror det er fordi han hadde mye å tenke på.
Han sa: "Det er sånn jeg er."
"Jeg har ikke gjort noe…"
-Han gjorde ikke noe galt. -"Er ikke trøtt."
"Det er sånn jeg er. Dette er Yuk Jun-seo."
-Ja. -Det er en kinkig situasjon.
Stemningen er rar. Ikke som vi forventet.
Ja, det er litt skremmende.
Skal vi dra?
Fryser du?
Ja.
-Det er ok? -Finne et teppe?
Det går bra.
Vil det hjelpe å ta på deg disse?
-Ja, prøv. -Sånn?
Vi dekker deg til.
-Har du på parfyme? -Nei.
Hva lukter det da?
Bruker ikke parfyme.
Du har en tydelig duft.
Hva slags duft?
Usikker. Kanskje naturlig duft?
Merker det når du går forbi.
-Er det sant? -Ja, du har en unik duft.
Føles det varmere?
Ja.
Jeg er varm nå.
Jeg skal spre dem utover.
Ok.
-Hun er fornøyd. -Ja.
-Var det det du ønsket? -Det greiene der?
Hun har det bedre nå. Jøsses.
Herregud.
-Nå er han søt. -Ja.
Hvordan skjedde dette plutselig?
-Hva da? -Med deg?
-Med meg? -Ja.
-Jeg tror timingen var helt rett. -Ja.
-I går og i dag. -Ja.
Da du kom til hotellet i går…
-Ja? -Du var så mild.
-Jeg? -Utstrålingen din.
Ok.
Hvorfor det?
-Virket jeg mild? -Var du trøtt?
På hvilken måte var jeg mild?
Med søvnige øyne,
du smilte.
-Og du plukket roseblader. -Ok.
Det gjorde du.
-Hva? Hva med det? -Hva?
Hva med det? Ble du betatt?
Ja, jeg likte den siden av deg.
Ja, det var fint å se deg sitte der
uten å gjøre noe, helt avslappet.
Jeg dro hit i dag og håpet at vi skulle ha mange gode samtaler igjen.
-Holder de hender? -Gjør de?
Du holder ikke riktig.
Hvorfor holder du ikke riktig?
Du holdt den riktig i går.
Gjorde jeg?
Jeg liker folk som er uttrykksfulle.
-Liker du folk som er uttrykksfulle? -Ja.
Hvor kan man lære å være det?
Nei, bare…
-Hva mener du med "uttrykksfulle"? -Hva?
Som "jeg elsker deg?"
-Det er et eksempel. -Elsker du meg?
Jeg har brukt det uttrykket bare en håndfull ganger i mitt liv.
Herregud.
Uten å måtte si det høyt…
-Nei. -Kan du vise det med handlinger?
Begge deler er fint.
Er det det?
Er det sant?
Har du ikke sagt "jeg elsker deg" ofte?
Nei.
Når jeg ser på dette nå,
var nok forrige situasjon en kjærlighetskrangel.
-Ja. -Tror du?
Trengte ikke lese oss til det.
-Et lite drama? -Var vi for alvorlige?
-Hun ville at han skulle være snill. -Ja.
Det mente hun.
-For å motivere ham. -"Få oppmerksomhet."
Det stemmer.
-De liker virkelig hverandre. -Ja.
Et dytt for å motivere ham.
Jøsses.
Det er fint her.
Dart.
Hvordan funker det?
Må vi registrere oss?
Begge to?
Ja.
Så det er et sånt sted vi har kommet til.
Du store min.
Det er flott.
Skal de møtes?
-Hva? -Her?
-Hva? -Hva?
Hva skjer?
Dette er sykt.
Så fint å se dere.
Min kjære Jeong-su.
-Min kjære You-jin. -Hvor har dere vært?
Kan vi drikke nå?
Trodde jeg skulle dø av pinlighet.
Hvorfor? Hva var pinlig?
Er det din cola? Kan jeg ta?
Den kom nå. Drikk det du vil.
Har de arrangert et sånt møte?
Da…
Det føles litt risikabelt.
Dette blir interessant.
Ingen normal dobbeldate.
Nei, nettopp.
Det var mangel på varme.
Men med Jeoung-su her…
Hvis han gjør noe søtt…
-Seriøst. -Da vakler hun.
-Igjen? -Ja.
En uventet variabel.
Perfekt timing for å bli påvirket.
Godt å se dere.
Å se dere på utsiden er så…
Ja.
Vi dro
-på dag én… -Alle dro hit på dag én.
Bare de som dro på dag én.
Noe er litt annerledes.
Så skal vi bytte seter?
-Sitte diagonalt, sånn. -Dette opplegget er…
Diagonalt.
Og begynn.
Skal vi passe oss for hverandres reaksjoner?
Begge gangene kom dere på første- og andreplass.
-Hvordan føles det? -"Jeg tapte igjen."
"Jeg tapte igjen"?
-Ja, han… -Sånn føles det.
Han sa hele tiden at han er den evige toer.
Jeong-su kan nok ikke slå meg.
Vil slå Jun-seo bare én gang.
Jeg er så sint.
Jeg forventet virkelig ikke at du skulle velge You-jin.
-You-jin? -Ja.
Hun er Oompa Loompaen min.
Hva skjedde?
Han vil ha meg i en glasskrukke.
Hvorfor?
Hva? Flørtet han?
Jeg var ganske morsom i Inferno i går.
Var du?
Antar jeg var underholdende.
Du er utrolig.
Takk.
Det tar jeg som et kompliment.
Du sjarmerer.
Akkurat.
Du får meg til å le.
Skål.
-Skål. -Skål.
-Smaker bedre enn forventet. -Forfriskende.
Vil du prøve?
Er det søtt?
Da prøver jeg.
Du er glad i søtt.
Jeg prøver hvis det er søtt.
Jeg liker vanligvis ikke søtt.
Hun stjal drinken min. Jeg får ta cola da.
-Likte du den? Vil du ha? -Ikke egentlig.
-Akkurat. -Ikke din type?
-Hun liker den ikke. -Nei?
Han er for snill.
Hun ba ham se på hvor snill Jeong-su er. "Se og lær."
Likte du den?
-Vil du ha? -Ikke egentlig.
-Akkurat. -Ikke din type?
Er det bra? Paradis to dager på rad er første gang.
-Han spiser. -Stopp, Jun-seo.
-Han har spist hele dagen. -I sted også.
Slutt og spis.
Er det bra? Paradis to dager på rad er første gang.
Paradis to dager på rad
-er første gang. -Bra?
Klarer du fortsatt å prate? Føles det behagelig?
"Klarer du fortsatt å prate?"
Så sier han: "Jeg tror ikke det funker."
Vi prater mye.
-Ja. -Ja.
Jeg koser meg.
Det føles definitivt mer komfortabelt enn første gang.
Er du god i biljard, Jeong-su?
Vil du prøve?
Vi spiller i lag.
Har bare spilt tre ganger i mitt liv.
Er det sant?
Bra jobba.
-Ikke dårlig. -Bra gjort.
-Ja. -Prøv det.
Treffe hvit ball?
Treff den med den hvite ballen.
-Skal prøve. Sånn? -Hold den som…
-Som dette? -Ja.
-Hun kan holde køen! -Hva?
Er tre ganger helt sant?
-Jeg sa det. -Men…
Hun gikk i stilling med én gang.
Du har bare spilt tre ganger.
Jeg sa du ikke skulle stole på henne.
Sikt litt til venstre for midten.
Dette begynner å bli vanskelig igjen.
-Gjør det? -Ja.
Det blir så vanskelig.
Dette blir tøft. Da kan jeg ikke treffe noe.
Spre disse ut.
Ok, høres bra ut.
Det føles stivt.
Du kan gjøre dette også.
-Sånn? -Ja.
Dette funker også.
-Bruk den nederste til å angi retningen. -Ok.
-Retning? -Legg den her.
-Sikt sånn. -Sikte?
-Ja, gi den et dytt. -Ok.
-Sånn hjelper du noen. -Han er så snill.
-Nettopp.
-Bare et dytt. Jeg traff. -Bra jobba.
Klarer du å treffe køballen for å slå den inn?
-Bra jobba. -Jeg tror du kan.
-Hei. -Se den styrken.
Du må prøve hardt selv om du tror du mislykkes.
Han er som en trener.
Han hørtes ut som en.
-Hovedtreneren. -Herregud.
De har problemer.
Hva gjør jeg? Se. Skal jeg treffe den gulstripete ballen?
-Ikke ille, eller hva? -Nei.
-Så må jeg gå bort dit. -Men…
Jøss, det var fantastisk.
Jeg er ganske god på fysiske aktiviteter.
-Som forventet. -Jeg har en følsom hånd.
Har du?
Nei?
En dansestudents følsomme hånd.
Kan dere være stille?
Vi prøver å konsentrere oss.
Gjør som dere vil.
Hun er god.
-Må ha god kontroll på denne berøringen. -Det er tre igjen.
Det var utrolig.
Treffe hardt?
Tenk på å sende den den veien.
Bra.
"Bra!"
Konkurrerer Jun-seo nå?
Jøsses.
Konkurranseinstinktet…
Hvordan kan de være så ulike?
Hva er stillingen nå?
Fikk konkurranseinstinkt.
Vi kommer til å vinne.
Vi vinner definitivt.
-Absolutt, for… -Å ja?
Jeg må slå Jun-seo i dette.
Vi gjør vårt beste. Vi går for seier.
Jeg brukte opp all flaksen tidligere i dag.
Greit.
Det er ikke mye å treffe.
Bare stripete…
Å spille på et lag gir meg enda mer lyst til å vinne.
-Absolutt. -Gjør ditt beste.
Vi gjør vårt beste.
Taperne må skrive navnet sitt med rumpa.
Den er litt skjev… Du.
Han sier "du" igjen.
Det er litt…
Han må slutte å si "du". Men han fortsetter å si det.
Det virker litt feil.
Hvorfor gjør han det?
-Så irriterende. -Da-hee er opprørt igjen.
Nå er hun veldig irritert.
Hun har hengt seg opp i det.
Det er hans måte å snakke på.
Du, kan du diskutere med meg hva du skal gjøre først?
Nå har vi sjansen.
Denne er også vanskelig.
Du klarer det. Du er god.
Ikke vær nervøs.
Vanskelig å nå over.
-Hent købroen. Hvor er den? -Købroen?
-Vil ikke bruke den til siste støt. -Hun brukte den også.
Det går bra.
Vil du skrive navnet med rumpa?
Ok, beklager.
Du sa du ikke ville…
Du, tenk før du handler.
-Ikke halvhjertet. -Slutt å kalle meg "du".
-Ok, Si-an. -Bruk navnet mitt.
Kan du flytte deg litt denne veien?
Ok. De krangler.
Slåss, slåss.
Det utnytter vi.
Bra.
Jøss, de er svindlere.
Bra spill.
Det var gøy.
-Hvor skal de skrive navnene sine? -Det var gøy.
-Ja. -Ålreit.
Du var så flink.
Jeg var ikke så verst.
Jøss, vi ser det stadig.
Spesielt i den settingen hater Si-an at han behandler henne sånn.
Det er ille.
Hvordan føles andreplassen?
Bra. De ekte kampene teller.
Selvfølgelig.
Dette er gøy og annerledes.
-Vi fire… -Var også trøtt.
Jeg våknet skikkelig.
-Ja. -Ja.
-For det fikk blodet ditt til å koke? -Ja.
Blodtrykket mitt.
Det var gøy.
-Ja. -Vi var jevne.
-Ja, alle sammen. -Seriøst.
-Er de ikke gode? -Jo.
-Hvem er hun? -Hvorfor er hun så god?
Jeg har en følsom hånd. Jeg har god kontroll.
Som forventet, min Oompa Loompa.
Jøss, You-jin er utrolig.
Du er utrolig.
Takk.
Dette er nydelig.
Du ser ikke så glad ut.
Nei.
Å komme på andre svir.
Kom igjen.
Herregud.
For siste gang, skål.
Vår siste skål.
-Ha det. -Skål.
-Kos dere, dere to. -Kos dere.
Hvorfor er det farvel?
For å være ærlig var jeg litt såret av Jun-seo på det tidspunktet.
Kanskje på grunn av…
Jeg begynte å legge enda mer merke til Jeong-sus vennlige gester.
Så jeg tenkte mye på min første Paradis-date
som jeg hadde med Jeong-su.
Det gjorde at jeg begynte å bli bekymret.
-Koste du deg? -Ja.
Det er bra.
-Gjorde du? -Ja.
Det var gøy.
Paradis virker virkelig
som et viktig sted.
Paradis?
Ja, veldig viktig.
-Er det sant? -Det er viktig.
Det er helt avgjørende.
-Det var meningsfullt. -Hun pratet mye om det.
Hva mente hun med at "Paradis er et veldig viktig sted?"
Det er en beskjed til Jun-seo.
Ja, hun sier
at hun fant ut mer om følelsene sine og om ham.
-Det er muligens noe sånt. -Ja.
Siden det er et så viktig sted,
virker det som en advarsel om at han også må oppføre seg bedre.
-I så stor grad? -"Ikke for sent å våkne."
"Før det er for sent."
Jeg tror ikke han merket noen av advarslene.
Det er visst problemet.
Når du er sammen med noen du liker, bør du i det minste prøve å forandre deg.
Hun sa det ofte.
-Ja. -Men det er bare…
-Må være en vane. -Ser han ned på henne?
-Det er ikke det. -Jeg mente…
-Det er hans vane. -Men tonen hans…
Han har levd sånn i 30 år.
-Konkurranseinnstilt også. -Ikke 30.
Han har vært sånn i 20 år.
Da passer de ikke sammen. De burde slå opp her.
Du er så direkte.
-Det er fordi… -Alle…
-Fremtiden deres er åpenbar. -Ja.
De passer ikke sammen.
-Dette er slutten. -"Jeg skal endre uvanen."
Du kan ikke endre den måten å prate på.
-Hvorfor sympatiserer du med ham? -Er du ham?
Hjertet verker.
"Har vært en vane i 28 år. Kan ikke noe for det."
"Vil ikke endre meg heller."
-Hvor lang tid trenger han? -Litt. Minst tre måneder.
Hadde vært bedre om Jun-seo ba om tid til å endre seg.
Men han gjør ikke det.
-Han sier: "Det er sånn jeg er." -Han gir seg ikke.
-Og de var på dobbeldate. -Ja.
-Nettopp. -Å bli kalt "du" føles ikke bra.
Det andre paret er så søte mot hverandre.
Det var en stor kontrast.
Derfor går man ikke på dobbeldate.
Pokkers dobbeltdate…
Jeg tror denne dobbeldaten vil endre ting.
Ja, den var veldig betydningsfull.
Ja.
PARADIS KIM TE-HWAN OG BAE JI-YEON
Dette stedet er helt privat.
-Skal vi bade litt? -Ok.
Det er deilig. Det er ikke ille.
-Er det ikke ille? -Nei.
Jeg liker det.
-Liker du det? -Ja.
Jeg liker det.
Forresten, du ser søt ut i bassenget.
-Gjør jeg? -Ja.
Du er som en valp.
Deilig å dyppe føttene også.
Ja.
Nettopp.
Det er gøy.
-Er det gøy? -Ja.
Vanligvis har det vært omvendt.
Han vil ikke bade.
Ji-yeon er nok mer entusiastisk.
-Husker du at du spurte om drømmen min? -Ja.
Hva er drømmen din?
Jobben jeg driver med nå
handler om å bygge en kultur.
Jeg ønsker å bli en
som får den kulturen til å vokse seg
titusenvis av ganger større.
Jeg vil at alle skal kjenne meg igjen som den som fikk den kulturen til å vokse.
Jeg ønsker å bli respektert av alle som elsker den kulturen.
Det er drømmen min.
Jeg skjønner.
-En stor drøm. -Ja.
De kalles historiske skikkelser.
-Nettopp! -Ja.
En drøm jeg aldri har forestilt meg.
Folk i Korea
blir ofte fratatt muligheten til å oppdage hva de liker.
-Ja. -Jeg synes det er uheldig.
Men i dag er det flere som begynner å utforske personlige preferanser.
-Det er derfor… -Akkurat.
Det virker som om Te-hwan liker å snakke om jobben sin.
Han liker virkelig å snakke om det han driver med.
Han snakker mye om seg selv.
En samtale bør gå begge veier, og hver person bør stille spørsmål.
Så jeg jobber alltid hardt for å dele god musikk med folk…
Det handler hele tiden om ham. Det er sånn det er.
Så til slutt ble jeg lei og begynte å svare mindre.
Jeg ønsker bare å bli kjent blant dem som virkelig vet hva jeg er verdt,
og jeg ønsker bare å bli anerkjent av dem som har samme forståelse.
Det er det jeg ønsker.
Akkurat.
Det er drømmen min helt enkelt.
Jeg skjønner.
Helt enkelt?
Jeg visste ikke at Te-hwan hadde så høy selvtillit.
Han er så unik.
Hva med dine personlige livsmål?
Jeg tror ikke på det å forbli singel, men…
Ok.
Men man kan vel si at jeg heller i den retningen.
Jeg vil bare leve livet med den kulturen jeg elsker…
Han høres ut som han vil bli en slags kulturpresident.
-Kulturminister. -Kulturpresident.
-Kulturminister. -Ja.
Jeg vil bare leve livet med den kulturen jeg elsker…
-Og med vennene jeg er glad i. -Ja.
Målet mitt er å leve et lykkelig liv.
Jeg skjønner.
Prioriterer lykke.
Det er å leve lykkelig.
Akkurat.
Hvis du liker noen, pleier du å si at du vil forbli singel?
Ikke ille ment, men jeg skal ikke gifte meg med Te-hwan ennå heller.
Men poenget her er
at jeg fortalte ham at drømmen min var å skape en lykkelig familie.
Hva er drømmen din?
-Du spurte meg om det. -Ja.
-Drømmen min er å være en god kone. -Ja.
Jeg ønsker å bli en trygg mor for familien min.
Det er drømmen min.
Det er vanskelig å få til.
Ja.
Jeg nevnte at jeg ville gifte meg og stifte min egen familie.
Og mens jeg tenkte på dette,
følte jeg meg ærlig talt forvirret over det selv i går.
Når vi egentlig skulle gå sammen,
gikk han foran uten å bry seg om meg.
Jeg skjønner det nå.
Vet hva jeg skal gjøre.
Når vi gikk på skøyter, brydde han seg ikke mye om meg.
Han koste seg alene.
Var det sannheten bak den vakre scenen?
Var det?
Alt han gjorde var å gå på skøyter.
TIDLIGERE I MORGES
-Du er fokusert på å spise. -Ja.
Må spise godt for å være sunn.
Ja.
DENNE KVELDEN
Har du flere spørsmål til meg?
-Da spør jeg. -Hva?
-Da spør jeg. -Ja visst.
"Da spør jeg"?
De fleste menn er enkle og greie…
-Men det er… -Vi svarer ikke sånn.
-Nettopp. -Ja.
-Da spør jeg. -Hva?
-Da spør jeg. -Ja visst.
Når du spør sånn…
-Akkurat. -Ja.
-Jeg stivner og kan ikke tenke. -Ok.
Det får meg til å lure på om han egentlig er interessert.
Han sier at han liker meg så godt,
men jeg føler bare en brøkdel av det.
Det føles ikke helt ekte.
Så jeg føler meg litt forvirret.
En stor vri som i Den sjette sansen.
-Ja. -Ja.
Derfor ville hun ikke dra.
Ji-yeon ba ham virkelig om å dra med noen andre.
-Hun ville bli igjen og tenke på ting. -Ja.
-Kunne blitt kjent med de andre også. -Ja.
Han hadde ikke peiling og valgte henne likevel.
Og hvis han likte henne,
ville han aldri sagt: "Da spør jeg."
Man svarer aldri sånn.
-Man ønsker å vite alt. -Stivner…
Selv om du ikke kom på noe,
ville du ikke svart sånn.
Man finner på noe.
-"Jeg er nysgjerrig på alt." -"Hva er favorittfargen din?"
"Jøss, jeg har så mange."
"Hva spør jeg om først?"
-Da får du tid til å tenkte. -Nettopp.
Te-hwan er virkelig opptatt av hvem han er.
Veldig, så han følger alltid sine strenge personlige standarder
for hvordan han handler og snakker.
Og ærlig talt,
-han kunne ha badet med henne. -Han burde det.
-Badet han ikke? -Men
-han hadde bestemt seg. -Badet han ikke senere?
Ville ikke bli våt i dag.
-Han virket sta og egenrådig. -Ja.
Jeg antar at to turer på rad til Paradis ikke er så bra likevel.
Sikkert ikke.
Kanskje ikke bra,
men avgjørende for å bli bedre kjent.
-Det virker viktig. -Ja.
Alle tre parene går i oppløsning.
-Totalt. -Definitivt.
Det ble ingen dag i Paradis i dag.
Alle virker dystre.
Ja.
Hvorfor er du nedfor?
Jeg? Har vært i Inferno for lenge.
-Jeg husker ikke utsiden. -Vi har i morgen.
-Tviler på at jeg drar. -Hvorfor?
Vi skal hjelpe deg.
-Med hva? -Hva mener du?
Bli der du er!
-Vent… -Hun sa: "Bli der du er!"
Se som han ler nå.
-Hun klarer det selv. -Gjør hun?
Jeg har det bra.
Er det sant? Da drar du i morgen.
Du blir ikke igjen.
Skal sørge for det.
Det er greit å være mer selvsikker.
Men har vi lov til å prate om hvem vi valgte?
-Det er opp til deg. -Er det?
Hvis du er forsiktig, kan det holdes hemmelig.
Jeg var forsiktig, for jeg trodde ikke vi kunne si det.
Så si det gjerne.
Kom igjen.
-Hva? -Hvem…
Hvem valgte du?
Hvem har du i tankene?
Jong-hoon.
Hva?
Hva? Helt ut av det blå?
-I all verden. -Hye-jin, hva skjer?
-Perfekt timing. -Nettopp.
Jeg valgte Jong-hoon denne runden også.
-Herregud. -Seriøst?
Oppfattet du ikke det?
-Denne runden? Eller før han kom? -Du er så kul.
-Hun er så kul! -Og…
-Jeg… -Vil du bytte plass?
Jeg fortsetter å velge Jong-hoon.
-Takler ikke teite greier. -Hva?
-Bra jeg spurte. -Hva?
-Ja, seriøst. -Det visste jeg ikke.
Bra, Hye-jin.
-Det var kult. -Hun er sikker.
Ja.
Det visste jeg ikke.
Hvorfor visste du ikke?
Det er faktisk min feil.
-Hvorfor? -Uttrykte det ikke bra nok.
Jeg kjente det fra ham.
Først var han veldig snill mot meg.
-Jeg ble så takknemlig. -Hun stammer.
Jeg er nervøs.
Jeg så de tok mange polaroidbilder sammen.
Da vil jeg gå og prate med Hye-jin.
Det var raskt.
Å se dem handle så raskt…
-Det var fint. -Dette varmer sjelen min!
-Herregud. -Føles bra.
Hye-jin er så ærlig.
Å høre at du liker meg,
gjør meg veldig takknemlig, rørt og glad.
Hver gang jeg ser deg,
ser du så pen ut.
Det er noe ved deg som gjør meg helt betatt.
-Er det sant? Helt ærlig? -Ja.
-Jeg tror virkelig på det folk sier.
-Ja. -Så vær ærlig.
-Jeg er ærlig. -Ikke vær som Jeong-su.
Hvordan da?
Samme det.
Greit.
Jeg fikk ikke frem ordene, men i dag hadde du på deg det skjerfet.
-Skjerfet? -Ja.
-Du hadde det rundt halsen. -Ja.
Antrekket ditt var fint på deg.
-Var det? -Det antrekket.
Og det gule antrekket du hadde på deg i går.
Så…
Det er ikke så farlig å si "fint antrekk".
Men jeg syntes det var vanskelig å si selv de tingene.
Så vanskelig var det for meg å nærme meg deg.
Det er forståelig. Da tar jeg initiativet til samtalen.
-Det går bra. Jeg kan gjøre det. -Er det?
Ja, fra nå av kommer jeg til deg først.
Jeg vil dra
til Paradis med deg i morgen.
-Med meg? -Ja.
Jøss.
Jeg skal fortsette å skrive navnet ditt.
"Jong-hoon."
Nå tar vi bilde og går og legger oss.
-Skal vi? -Ja.
Strekker ut armene så mye jeg kan.
Greit.
Fint.
-Plutselig. -Fint.
Forventet ikke å se det i Inferno.
Etter å ha sett det som skjedde i Paradis,
-var vi litt nedfor. -Ja.
Og Hye-jin var så kul.
-Absolutt. -Ja.
-Akkurat nå. -Ja.
God følelse for dem.
De fortsetter dette.
-De drar til Paradis sammen. -Ja.
Er det noen du vil prate med her?
Det er fritiden vår nå, så prat gjerne.
Jeg vil prate.
Med hvem?
-Dong-ho. -Kom igjen, da.
Bare gå. Vi blir her.
Jeg går og hviler etter dette.
Vil du ikke prate med oss heller?
Jo da. Jeg må ta på litt leppepomade først.
-Alle kvinnene her er selvsikre. -Ja.
A-rin ser ikke så glad ut.
Jeg vil gå en tur.
-Skal vi? -Liker du å gå tur?
Hva med deg, A-rin?
-Mye å tenke på? Bare stille? -Jeg lurer.
Jeg mener…
Jeg kan ha tatt feil,
men jeg trodde jeg hadde fått visshet.
Jeg deler rom med Hae-lin og You-jin, så…
Derfor er rommet ditt så stille.
Jeg kan ikke prate nå.
Jeg vil prate om det som skjedde og dele det jeg følte.
Men når de er der, kan jeg ikke prate.
-Kom på vårt rom. -Skjønner.
Så jeg vet ikke hva som foregår.
Har ikke pratet med Dong-ho i dag.
-Gjør det senere. -Greia er…
Hun snakket med Dong-ho tidligere.
Usikker på om han sa nei og hun nekter å gi opp,
eller om han gir henne en sjanse.
Det lurer jeg på.
Vi kom tilbake fra Paradis i går.
Man mister følelsen av tid her.
Vi drakk kaffe sammen i går.
I går morges.
-Ja. -Drakk du en i dag?
-Ja. -Jeg er så misunnelig.
Fyser du på kaffe?
Det gjør meg gal.
Det var gode tider.
Hva mener du med "var"?
Det var gode tider… Jeg er selvsagt lykkeligere nå.
Hvis det er kvinnekamp om Paradis i morgen,
er det greit om du blir kidnappet?
-Jeg gjør det uansett. -Ja.
Det kommer til å skje.
Jeg kommer til å vinne uansett.
Hva?
Du er skikkelig gira.
Jeg må virkelig dra til Paradis i morgen.
Vi drar sammen.
Vi drar.
Nå smiler du sånn igjen.
Hva slags smil?
Du gjør det igjen.
Føler meg pinlig berørt.
Synes det er pinlig å smile.
Se meg selv smile er også pinlig.
Det er…
Han får ikke tak på det.
Han smiler visst bare sånn foran Hae-lin.
-Dong-ho… -Ja?
-Sa jeg det? -Hva da?
-Da jeg nevnte idealtypen min… -Ja.
Nevnte jeg kinnene da?
-Det gjorde du ikke. -Hvorfor ikke?
Jeg liker at gutter rødmer når de er sjenerte.
Det var det jeg sa.
Og her er du.
Jeg er ikke sjenert…
Er du nervøs i stedet?
Jeg har aldri møtt noen som deg før.
En som er så direkte og tydelig med følelsene sine…
Håper jentene får velge i morgen.
Du skal sove i dobbeltsenga.
Nå tror jeg at jeg også liker dette.
-Hun legger an på ham. -Ja.
"Legger an på!"
Jøss.
-Ingen spøk. -Nei.
Men når hun gjør det, vet ikke Dong-ho hva han gjør.
Nei.
Hae-lin synes det er gøy og underholdende.
-Ja. -Hun vil erte ham.
Ja, dette er som en tegneserie.
Du har en sjenert fyr som hovedperson.
Så dukker det opp en sprudlende heltinne.
-Hun er søt… -Den populære jenta på skolen.
-Ja. -Og så…
-Hun sier: "Hva skjer?" -Ja!
-Kjenner du stemningen? -Så det for meg.
Uten å være klar over det, blir han tiltrukket av henne.
-Herregud. -Ja.
De prater lenge.
-Jeg lurer. -Hae-lin og Dong-ho?
Sikker på at de pratet tidligere.
Det gjorde de.
Ja, ikke sant?
-Jo, tidligere. -Så dem sammen.
En samtale på tomannshånd.
Det var en stor sak.
Stedet der han jobber
og stedet der jeg jobber, er det samme.
-Hva? -Stedet.
Vi bor på samme sted.
Og foreldra våre i samme by.
Hva?
Vi har samme bursdagsmåned også.
-Skjebnen. -Mye til felles.
Det var derfor jeg ble så sjokkert.
Men det var en spenning som kom av sjokket.
Jeg tenkte: "Dette også?"
Er det skjebnen?
Det var det som skjedde.
Å ha hørt det om ham, gjorde stort inntrykk.
Det var derfor følelsene mine vokste så mye.
Jeg tror alle har gått inn.
Nei da.
-De er fortsatt her. -Ja.
Gjør som du vil. Jeg må ha litt vann.
De er tilbake.
Hei.
Var det en fin prat?
Det tok nesten to-tre timer.
-Hva? Er det sant? -Det ble nesten daggry.
Hva er klokka?
Hvorfor er du så slem?
Har du drukket alkohol?
Nei, øynene mine er tørre.
Er de?
Jeg trodde sola ville stå opp.
Gikk nesten og la meg.
Dere er skumle.
Jeg er så trøtt. Jeg gikk nesten og la meg.
Nettopp.
Fikk ikke stelt oss.
Du sov bare to timer, men likevel pratet du i vei.
Dette er så gøy.
Det er så gøy i Inferno.
Dere to må prate.
Vi fikk ikke stelt oss engang siden vi ventet.
Hvis du er trøtt, kan vi prate neste gang.
Kom igjen.
Vent, jeg må nyse.
Det betyr at han vil sove.
-Han fryser. -Det var et nys.
-Du fryser. -Nei.
Han skalv i går også.
Gjorde han?
Kom igjen. Har ikke så mye å si uansett.
Vi går.
Vent på meg.
Kom igjen.
Vi kan prate i morgen.
Det er ikke det.
-Du virket trøtt og gjespet. -Det er ikke sånn.
-Jeg… -"Legger du deg?"
Vi får prate fort. Jeg er trøtt.
Tja…
-Pratet ikke dere to i sted? -Jo.
Lurte på hvorfor dere pratet igjen. Men dere holdt på en stund.
Jeg tenkte jeg ville vente og høre hva du snakket om før jeg la meg.
Jeg tror hun bare ville prate.
Jeg lyttet til henne.
Jeg lyttet for det meste til henne.
Hele tiden.
Jeg skjønner.
Var bare nysgjerrig.
Dette var en unnskyldning for å snakke med deg.
Og etter kampen du var med i tidligere,
hadde vi ikke pratet siden vi kom fra Paradis.
Det er sant.
Trodde vi hadde god tid til å prate i dag.
-Alle kom til deg. -De kom.
Vi pratet her. Og så gikk You-jin forbi.
Hun ba om å prate, det gjorde jeg etterpå.
Det var sånn det var.
Jeg er ikke nysgjerrig på det dere pratet om.
Jeg bare…
Vil bare si at jeg fortsatt tenker på deg.
Så jeg er ikke interessert i hva som ble sagt.
For tidligere
har vi pratet,
enten det var i Paradis eller her.
Uansett, det er alt.
Det er alt.
Hva?
Bør vi legge oss?
Nei, vi kan bli litt. Vi blir litt til.
Virkelig?
Det er ikke det at jeg ikke vil.
Jeg vet det.
-Vet du det? -Ja.
-Du må ikke misforstå. -Jeg er trøtt.
-Fordi du var trøtt? -Ja.
Vi reiser oss.
Vi fikk ikke mye søvn.
Jeg er usikker på disse to.
Det føles også feil.
Et trekantdrama med Kook Dong-ho.
Helt ærlig, etter kveldens samtale…
-Hae-lin? -Ingen grunn til forvirring.
Føler at han definitivt har sterkere følelser for Hae-lin.
Men A-rin nevnte det tidligere.
Vi mente at hun ikke var selvsikker nok.
Men i løpet av samtalen
sa hun at hun fikk mye visshet.
Om hun ikke prater med ham, er det greit.
Jeg føler at det er det hun tenker.
Hvis hun tenker det, slipper hun ikke guarden ned da?
Vedder på at Dong-ho aldri har opplevd noe lignende før.
Jeg tror ikke han vil vise følelsene sine åpent.
-Selv om han er tiltrukket av Hae-lin. -Nei.
PARADIS YUK JUN-SEO OG LEE SI-AN
Det er så behagelig her. Dette er flott.
Dette er Paradis.
Ikke sant?
Synes du ikke?
Jo.
Hun snudde seg.
Ja. Ikke prat sånn.
Ikke prat til henne sånn.
Er det fordi vi er trøtte?
Vil du dusje først?
Nei, vi prater litt først.
Vil du prate?
Eller skal vi prate etter dusjen?
Synes det høres bedre ut.
Hvordan har andre dag i Paradis vært?
-Andre dag i Paradis? -Ja.
Sover du?
"Sover du?"
Det er latterlig.
Er det sant?
Ikke tale om.
Hva om han faktisk sovnet?
-Hva? -Da er det over.
-Absolutt. -Aldri.
Sovnet han?
Sover du?
Tekst: Tina Livsdatter Bullen Ytreland