LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Den jag vill åka till Paradiset med är…
Lee Si-an.
Aldrig.
-Lee Si-an. -Va?
Jag sa ju det.
Ja, hon siktar för högt.
Han borrar ner sig.
Varför frågade han då?
-Ja, varför? -Precis?
-Ja. -Han får Min-seol att hoppas.
Jun-seo gillar Si-an mer.
Det kan inte hjälpas.
Aldrig.
-Min händer är svettiga. -Iväg med dig.
Tusan.
Jag började rysa.
Kom nu.
-Åker vi på en gång? -Ja.
Okej.
Svart.
Vi åker till Paradiset två dagar i rad.
Vad ska vi göra idag?
Det blir annorlunda.
-Det känns så. -Ja.
Du sa att jag skulle åka!
-Jag trodde det. -Precis.
Men de åkte ju igår.
Skulle inte jag få åka?
De åkte ju igår, så jag trodde det var troligt.
-Tydligen inte. -Vad är det här?
Jag undrar vem Jeong-su väljer.
Ja, för Si-an är redan tagen.
På andra plats, Kim Jeong-su.
Välj vem du vill ta med dig till Paradiset på en dejt.
Den jag vill ta med till Paradiset är…
Vad ska Jeong-su göra nu?
Jag vet.
Han ser blek ut.
Vem ska han välja?
Jag vill verkligen veta.
-Hae-lin? -Det blir Hae-lin.
Hae-lin eller du.
Det blir Hae-lin.
För han har bara varit på en dubbeldejt med henne.
Den jag vill ta med till Paradiset är…
Chung You-jin.
-Chung You-jin. -Va?
-Va?
Va?
You-jin?
Chung You-jin.
Va?
Skynda dig.
Har du allt?
Bra att du klädde på dig.
-Skynda dig! -Ja!
-Nej, vänta. -Ha så kul!
Va?
Otroligt.
Jag måste ha varit rolig igår,
-för Jeong-su. -Eller hur?
Hur rolig var hon?
Han måste ha tyckt att hon var jätterolig.
You-jin är glad.
Om jag åker med Hae-lin eller Hye-jin,
inser de att det inte finns plats i mitt hjärta för dem.
Jag skulle inte vilja att de känner så.
Så jag åker hellre med någon rolig som You-jin.
-Hej. -Hej.
-Då åker vi. -Ja, Kalle Anka.
Ska jag ta den där?
-Va? Tack. -Ge mig den tunga.
Den är inte tung.
-Så… -Eller hur?
Jag bär den åt dig.
Tack.
Otroligt.
You-jin blev säkert förvånad.
Hon tänkte nog: "Varför jag?"
Det är intressant.
Precis.
Sist vinnaren av tredje platsen, Kim Te-hwan.
Jag undrar om han väljer Ji-yeon eller inte.
Annars undrar jag verkligen vem han väljer.
Idag var det inte min tur att åka.
Eftersom jag åkte igår,
tänkte jag ta en paus istället för att åka två dagar i rad
och det skulle ge oss tid att tänka över våra känslor.
Men jag tror
att Te-hwan kommer att välja Ji-yeon trots det hon sa.
-Tror du? -Ja.
Han har inget annat val.
Nej.
Ingen har klickat med Te-hwan.
Nej, ingen.
-Ingen. -Ingen alls.
Den jag vill åka till Paradiset med är,
Bae Ji-yeon.
-Bae Ji-yeon. -Va?
Okej.
-På allvar? -Det kommer…
-Det känns bättre. -Ja.
-Blir hon glad? -Ja.
-Blir hon? -Ja.
Hon blir glad.
-Bae Ji-yeon. -Va?
Jag är bara nyfiken på Ji-yeon.
Det vore inte kul att åka till Paradiset med någon annan.
-Hej. -Hej.
Hej.
Tack.
Jag tänkte efter.
-Jag bara… -Ja?
Jag var orolig för att jag var för framåt.
Han har bestämt sig.
Ji-yeon måste vara så glad att det blivit så här.
Hon trodde att han skulle välja nån annan.
-Det känns nog bra. -Verkligen.
Verkligen?
Men efter det Ji-yeon sa undrar jag om Te-hwan valt fel.
Hur då?
Vid det här stadiet
kändes det som Ji-yeon ville vänta
och tänka över vad hon känner.
Hon sa det till Te-hwan utan att såra honom.
Men nu ger Te-hwan henne inte det utrymmet.
Så det finns ingen tid att tänka över något.
Tror du att det blir överväldigande för Ji-yeon?
-Ja. -För Ji-yeon
hade det varit bra att inte åka.
Att åka är också bra. Jag tror att hon är okej med båda.
Så Jun-seo åkte med Si-an igen.
Efter att de har åkt idag,
kommer Si-an inte att känna sig förvirrad mer.
Nej.
Jag lovar att personkemin exploderar.
Ja.
Jag är orolig för Min-seol.
Hon kommer att muttra.
-Hon kommer verkligen att muttra. -Ja.
Jag som var så fint klädd.
Jag har det till middagen.
Vilket slöseri.
-Den är jättesöt. -Så jag…
Paradisutstyrsel.
Jag trodde att jag skulle åka.
Jag hade sparat den till Paradiset!
Du får byta.
Jag sa att hon skulle klaga.
Min-seol lät som en fågelunge när hon pratade.
-Kära nån. -Så gulligt.
Jag hade sparat den till Paradiset!
Varför är du arg på mig?
Jag pratar för mig själv.
Hejdå, idioter.
Det står två väskor därute!
Jisses, man blir ledsen.
Vänta, vad sa han?
Vad hände?
-Allvarligt. -Sätt dig.
-Jag trodde att du skulle åka. -Jag med.
Jag ska berätta precis vad vi sa
-utan att överdriva. -Okej.
Vi kom dit, och han frågade hur det var i Inferno
och hur det hade varit i Single's Inferno.
Så jag sa att jag hade roligt och det var bra.
Sen frågade han om jag var orolig.
Så jag sa nej.
Sen sa han plötsligt: "Vill du åka till Paradiset?"
Jag sa att jag ville det.
Du var tydlig.
Ja, jag sa: "Självklart."
Sen frågade jag vad han gjorde där.
Bara middag och drinkar, sa han.
Han åkte för att äta.
"För att äta middag."
Sa han det?
Sen sa jag:
"Du lovade att ta mig till Paradiset och dricka whisky.
Varför drack du utan mig?"
Han sa: "Jag har inte druckit Johnnie Walker än."
Då trodde jag att han menade att han och jag skulle dricka det.
Vad tror ni om det?
Betydde det något?
Den stackars tjejen!
De kan inte ljuga.
När någon är kär,
-träffar de kompisar. -Absolut.
Och ber dem att bekräfta det de tror.
Precis.
Kompisarna blir utmattade.
-De ser utmattade ut. -Ja.
Var det inte ett positivt samtal?
Nu är jag inte ens…
Det var jätteroligt att prata.
Jaja. Låt dem göra det de vill.
Jag kom inte hit för att experimentera.
Varför skulle jag det?
-Du har redan… -Efter…
-Allvarligt… -Du har ju redan gjort det?
Säger hon nu.
-Kommer han… -När han vill prata…
-"Hej, Min-seol." -"Vänta."
Allvarligt.
-"Vänta." -Hon sminkar sig.
-Så gulligt. -Nästa som…
Det är så uppenbart.
-Vad hon än gör… -Nej!
Det är uppenbart.
-Är det? -Ja.
Du satte dig upp när han kom in.
Jag måste sätta mig. Jag låg ner!
Det ryckte i mungipan också.
"Kom in."
Jag trodde att jag skulle åka!
Min-seol verkar vara ganska arg.
Hon pratar nog fortfarande med kompisarna om det.
"Är det inte konstigt?
Han gillar ju Johnnie Walker!"
Ända till nyår.
Satt de så?
Vad är det här?
Va?
Hör du mig inte?
Är du galen?
-Han ger henne uppmärksamhet. -Ja.
Hon verkar inte bry sig, men det gör hon.
-Det tror jag med. -Ja.
-Man ser det på en gång. -Precis.
Precis, jag ser Jin-kyung nu.
Vi är här.
-Va? -Nej.
Jun-seo är för avslappnad nu.
-Va? -Ha det så roligt.
Okej.
-Jun-seo är så söt. -Hörselskydden.
Han hör ingenting.
Kom.
Brum, brum.
-Brum. Nu åker vi. -Brum, brum.
-Ska du öppna dörren för mig? -Kom.
Ja, hoppa in.
Tack.
-Stäng dörren själv. -Okej, jag stänger den.
-Jag skämtar. -Okej, tack.
Då åker vi!
Vi åker och äter en massa.
Snälla!
-"Vi softar." -"Vi åker och äter"!
"Dags att softa!"
Vi måste lära oss det.
Vi måste veta hur man gör.
-Kom igen. -"Brum, brum."
-Äntligen. -Maten är här.
-Jag är så glad. -Jag också.
Tack för maten.
Vi fokuserar på att äta lite.
Jag älskar det.
Förresten, eftersom du vann för att komma hit,
måste det här kännas bra.
-Jag? -Ja, du vann Paradisdejten.
Jag ville komma hit idag.
Jag förstår.
Igår,
var jag förvirrad.
Ja.
Man måste bestämma sig på en dag…
Precis.
Om man känner nåt för nån eller inte.
-Det är svårt. -Det är sant.
Först på min lista
står Si-an.
Okej.
Så idag,
om jag hade kommit först hade jag valt Si-an.
-Jag ville prata med henne. -Okej.
Men vi har inte hunnit göra det.
Men du var den
som hjälpte mig mest att få rätsida på det.
Jag bara pratar och pratar.
Men allvarligt…
Jag tänkte: "Det hon säger verkar så oskyldigt."
-Ja. -Det var det jag tänkte.
Var det?
Så jag ville ha roligt med den här harmlösa personen
-och få rätsida på mina tankar. -Okej.
Det var därför jag bestämde mig för att välja dig.
-Det var ett bra val. -Precis.
Jag tror jag valde rätt.
Ja.
Jag tror…
Ju närmre vi kommer slutet, desto värre mår jag.
Ja, det är en kamp med känslorna…
Att vara fysiskt utmattad är okej,
men den mentala utmattningen här är verkligen svår.
Det stämmer.
Hur som helst,
efter att ha hört Jeong-su prata om Si-an,
är det klart att han bara tänker på henne.
-Du har rätt. -Ja.
Han tänker inte på Hae-lin.
-Inte på nån. -Nej.
Ens känslor växer när man pratar om dem.
Ju mer han erkänner desto klarare blir det.
"Det var alltid Si-an."
-"Jag är säker." -Så är det.
Att inte kunna träffa henne så ofta
fick hans känslor för Si-an att växa sig starkare.
-Det tror jag. -Ja.
Jag har en till fråga.
Vad är det med Si-an
som är så hänförande?
Jag ska vara väldigt ärlig.
Så…
Vi åkte till Paradiset tillsammans första gången,
och vi pratade om kärlek.
När vi pratade om sånt,
kände jag hur hjärtat bultade.
Jag hade inte dejtat på ett tag.
Jag trodde inte att jag var romantisk.
Jag trodde att det var kört.
Men när hjärtat började bulta,
blev jag själv förvånad.
Jag insåg att jag är romantisk trots allt.
Men från ett killperspektiv,
har Si-an många egenskaper som de flesta män finner attraktiva.
Jag förstår.
Som vadå?
Hennes ansikte är lite kattlikt.
När hon ler blir man tagen.
-Hon ser snäll ut när hon ler. -Ja.
-Hon är så söt då. -Det är sant.
-Men när hon inte ler, är hon läskig. -Ja.
Killar gillar ofta det utseendet.
Jag förstår.
När man pratar med henne,
håller hon först med om allt.
-Jag förstår. -Men…
Ju mer man pratar, desto mer envis blir hon.
Jag förstår.
Det är så det är.
Så…
Jag ville prata mer med henne, men…
Det var lite synd.
Men jag är glad.
Varför? För att du kunde reda ut tankarna?
Nej, det är så kul att vara med dig.
Jag har det jättekul.
-Din harmlöshet… -Harmlöshet.
Det är som en Oompa Loompa.
Jag vill krympa dig och ha dig på axeln.
Så här stor?
-Då kunde du prata på. -Prata? Okej.
-Du kunde prata i mitt öra. -Visst. Prata på.
Jag skulle säga: "Tyst nu!"
Det är jättekul.
Jeong-su ser avslappnad ut.
-Ja. -Ja.
Varför är den här sidan av honom mer attraktiv?
-Precis. -Ja.
Förut, när han var med Si-an eller nån annan,
tänkte jag: "Vad är det?"
-Ja. -Men nu…
När han är med You-jin är han verkligen charmig.
-Så känns det. -Ja.
I början,
verkade Jeong-su väldigt inställsam.
Han var nog nervös.
-Ja. -Ja.
Därför verkar det som om han ansträngde sig
-och försökte fokusera. -Det tror jag med.
PARADISET YUK JUN-SEO & LEE SI-AN
Oj, den ser ovanlig ut.
Tack.
Ska jag släppa ut håret?
Du passar bättre i utsläppt.
Du ser helt annorlunda ut då.
Då åker vi.
Hur känns det att vara här efter bara tio timmar?
Tog det tio timmar?
Ja.
Det känns kortare.
Precis.
Men jag är utkörd idag.
Du har använt all din energi.
Hur många matchningar?
Bara tre.
-Okej, tre rundor. -Ja.
Trafikljusen är långsamma och det är mycket trafik.
Liknar du mer en katt än en hund?
Vad tycker du?
En katt?
Det stämmer.
Ja, det var rätt.
Du är…
Du är lite som ett odjur.
Varför kallar du mig odjur?
Ett odjur.
Det här är galet.
Herregud.
Idag är…
Det är bäst.
Tack.
Ät nu.
"Ät nu."
Det här är för vinnaren.
-Ät nu. -Okej.
Lite wasabi.
Tycker du om wasabi?
Det är inte dåligt.
Det passar med kött.
-Jun-seo. -Ja?
-Prova det här. -Är det rädisa?
Inte allt…
De är ganska nära nu.
När man ser dem,
hur de rör vid varandra och agerar
är inte vad de som gillar varandra gör.
Det är det som par gör.
-Du har rätt. -Ja.
-Kvällen innan gjorde skillnad. -Visst?
Och i bilen innan, små beröringar som de här är…
Ursäkta.
Nej, jag…
Jin-kyung…
Jin-kyung lade hakan på handen.
Hon blev tagen på sängen.
För ett ögonblick…
-De här… -De här små beröringarna…
Ja, det stämmer.
Det är som att klappa henne på ryggen eller att ge varandra mat.
-Sånt gör par. -Precis. Det ser naturligt ut.
-Som om de dejtat i ett år. -Precis.
Förstapriset är verkligen fint.
Sa jag inte det?
Jag sa att jag skulle vinna.
KVÄLLEN INNAN
Tänk inte för mycket på det.
Du och jag kommer hit en gång till.
Imorgon kommer jag att vinna.
Jag sa att jag skulle vinna, eller hur?
Var du inte orolig?
-Jag var det. -Va?
-Jag skämtar. -Lägg av.
-Om jag vinner tjejernas pris… -Ja?
Jag ska fundera.
Hur många gånger har du varit i Paradiset nu?
-Va? -Hur många gånger är det?
Är det femte gången?
Jag vet inte.
Du har sån tur.
Vänta, sa jag nånsin…
Du har sån tur.
Det här är så gott.
Det var verkligen gott.
-Fryser du? -Ja.
Kan du aldrig ta med en jacka?
Jag tog inte med nog med jackor.
Vilken fin flaska.
Vi går om du är klar.
-Hon blev stum. -Ja, just nu.
-Det syns på minen. -Ja.
Jun-seo är lite väl avspänd.
Det är sån han är.
-Ja. -Precis.
-Så gör man inte. -Precis.
-Det är riskabelt. -Det hände nåt där.
-Ja. -Som om han inte märker det.
Varför är han sån?
Det är jättefint.
-Om du inte hade vunnit. -Okej.
-Du kom tvåa. -Okej.
Och jag redan var tagen.
Okej.
Vem hade du valt då?
Om jag kom tvåa, hade du säkert varit borta.
-Det är sant. -Ja.
Så jag vill först säga att jag är glad att jag vann.
Men om du var borta för att jag kom tvåa,
då hade jag nog valt den andra flickan som jag åkte till Paradiset med.
-Min-seol? -Min-seol.
Varför? Får jag fråga varför?
-Min-seol? -Ja.
Det har tyngt mig.
-Har det? -Ja.
Såg ni att hon bet ihop käkarna?
-När hon sa: "Har det?" -Jag såg det.
Stämningen blir konstig.
Men Si-an har många att tänka på också.
-Sant. -Att säga det högt är annorlunda.
-Är det? -Till den andra.
-Har det? -Ja.
-Det visste jag inte. -Jo.
Ingen vet väl det.
När jag åkte till Paradiset med henne
pratade vi mycket.
Det mesta var trivialt.
Jag förstår.
-Så det var jättekul. -Okej.
-Hon är så rolig. -Ja.
Hon har roliga skämt.
Men,
när jag kom tillbaka nästa dag,
såg jag henne där hela tiden.
Hon verkade ledsen, inte som hon var med mig.
Hon förnekade det.
Men jag kände att hon inte var sig själv.
Jag försökte muntra upp henne: "Du kommer att bli populär här."
Men det hände inte.
Och tiden gick, så…
Ja.
Jag tittade på henne för jag kände mig skyldig.
Jag förstår.
Det visste jag inte.
Jag tänkte på mycket.
Jag antar att jag har tänkt på Min-seol mer än jag insåg.
Jag var ärlig mot Si-an och berättade att jag tänkte på Min-seol.
Det var därför jag inte kunde fokusera helt på Si-an på dejten.
Men…
Tänker du bara tänka på henne?
-Jag vet inte. -Eller tänker du prata med henne?
Eller nåt sånt?
Jag vet inte.
Jag förstår.
-Hurså? -Vadå?
-Varför frågar du? -Ingen anledning.
Varför frågar du om det?
-Ingen anledning. -Okej.
Varför är du så tvär?
Jag har också nåt att säga.
Du är så kall mot mig nu.
-Jag? Varför? -Ja.
Kan du vara lite trevligare?
-Menar du? -Ja.
Var jag kall?
Kan du inte vara lite snällare?
Varför? Hur då?
Är du inte lite för bekväm?
-Jag? -Ja.
Jag är inte bekväm.
Det är bara…
Glöm det.
Jag känner mig inte bekväm.
-Ser jag så ut? -Ja.
Det är lite…
Verkligen?
Är jag inte snäll?
Jag antar att det är för att du är trött.
Sån här är jag.
-Det har inte med trötthet att göra. -Inte?
-Så du är sån här? -Ja.
Okej, då.
Gör jag nåt fel här?
Jag hade mycket att tänka på.
Jag vet inte vad Jun-seo känner.
På vår första dejt, sa han en massa som gjorde mig säker på vad han kände,
och jag hoppades på vår Paradiset-dejt dagen därpå.
Men vi åt bara.
Sen sa han typ: "Är du klar, då går vi."
Han var så annorlunda från vår första dejt i Paradiset,
så jag blev lite bekymrad.
-Leker de med varandra? -Ja.
-Varför? -Ja.
-Det känns så. -Ja.
Var är det?
Det känns som om
det var intensivt först och det kanske lade sig.
Si-an kanske tänker så.
De kom så nära varandra i början.
Det var förvånande.
-Jun-seo funderar mycket idag. -Ja.
Och Si-an har inget annat val än att ha
-fler möjligheter. -Ja.
Så utan att inse det, överväger hon sina andra möjligheter.
-Precis. -För så många gillar henne.
-Så många. -Ja.
Vore jag Jun-seo, skulle jag vara sur.
Jag skulle bli sur.
Han är sur nu.
Det känns så.
-Ja, jag skulle det. -Han är sur.
Typ: "Vad är det?"
-Han gjorde inget fel. -Han vill inte behöva stå ut med det.
-"Jag har egna känslor." -Ja.
"Är bara hon viktig?"
När Si-an bad honom vara snäll,
kunde han ha sagt:
"Förlåt. Jag menade inte det."
Han skulle ha lockat tillbaka henne.
Men han sa: "Verkligen?"
Gör man så, fixar man inget.
Eller är han verkligen utmattad?
Han drack mycket igår och var bakfull.
Men jag tror att det är för att han funderar.
Han sa: "Sån här jag är jag.
Gör jag nåt fel här?"
-Han gjorde inget fel. -"Jag är inte trött."
"Sån här är jag. Det här är Yuk Jun-seo."
-Ja. -En delikat situation.
Märklig stämning. Det trodde vi inte.
Ja, lite upprörande.
Ska vi gå?
Fryser du?
Ja.
-Det är okej. -Vill du ha en filt?
Nej, det går bra.
Hjälper de här?
-Ja, prova. -Så här?
Vi täcker över dig.
-Har du parfym? -Nej.
Vad är det som doftar då?
Jag har aldrig det.
Du doftar speciellt.
Vadå?
Jag vet inte. Din naturliga doft.
Den känns när du går förbi.
-Gör den? -Ja, du har en speciell doft.
Blir det inte varmare?
Jo.
Nu är jag varm.
Jag sprider ut dem.
Okej.
-Nu är hon nöjd. -Ja.
-Ville du ha det här? -Sånt?
Nu mår hon bättre. Jisses.
Herregud.
-Nu är han gullig. -Ja.
Hur blev det så?
-Vad? -Med dig.
-Med mig? -Ja.
-Jag tror att tajmningen var rätt. -Ja.
-Igår och idag. -Ja.
När du kom till hotellet igår…
-Ja? -Du var så avspänd.
-Jag? -Ja, ditt sätt.
Okej.
Varför då?
-Verkade jag avspänd? -Var du trött?
Hur var jag avspänd?
Du vet, tunga ögonlock,
du log.
-Och du plockade rosenblad. -Okej.
Det gjorde du.
-Va? Vadå? -Va?
Vadå? Blev du helt till dig?
Jag gillade den sidan av dig.
Det var fint att se dig sitta där,
göra ingenting och slappna av.
Idag hoppades jag att vi skulle ha ett bra samtal igen.
-Håller de hand? -Gör de?
Varför håller du inte rätt?
-Va? -Varför håller du inte rätt?
Du höll rätt igår.
Gjorde jag?
Jag gillar folk som är uttrycksfulla.
-Du gillar folk som är uttrycksfulla? -Ja.
Var lär man sig det?
Nej, bara…
-Vad menar du med "uttrycksfull"? -Vadå?
Typ: "Jag älskar dig"?
-Det är ett exempel. -Älskar du mig?
Jag har bara sagt det några gånger i mitt liv.
Herregud.
Utan att säga det högt…
-Nej. -Kan man inte visa det?
Det är fint att göra både och.
Är det så?
Verkligen?
Du har inte sagt det ofta?
Det stämmer.
När man tittar på det här,
verkar det förra bara som kärleksgnabb.
-Ja. -Gör det?
Vi behövde inte tolka det.
-Det var tjafs. -Var vi för allvarliga?
-Hon ville att han skulle vara snäll. -Ja.
Det menade hon.
-För att motivera honom. -"Bry dig mer."
Precis.
-De gillar varandra. -Ja.
En liten knuff bara.
Jisses.
Det är fint här.
Dart.
Hur fungerar det?
Måste vi spela in oss?
Måste båda göra det?
Ja.
Så hit har vi kommit.
Jisses.
Det är jättekul.
Ska de träffas?
-Va? -Här?
-Va? -Va?
Vad är det här?
Det här är sjukt.
Vad roligt att träffas.
-Jeong-su. -Det är så…
-You-jin. -Var har ni varit?
Får vi dricka nu?
Det kändes pinsamt.
Varför? Var det pinsamt?
Är den din? Får jag dricka?
Det kom precis. Varsågod.
Har de gjort så de träffas?
Då…
Det känns riskabelt.
Det här blir intressant.
Ja, ingen vanlig dubbeldejt.
Precis.
Det saknas värme.
-Men med Jeong-su här… -Det är här.
Gör han nåt gulligt…
-Ja. -Då vacklar hon.
-Igen? -Ja.
Det var oväntat.
Perfekt tajming.
Kul att träffas.
Ja, att träffa er utanför är…
Ja.
Första dagen
-var vi… -Alla var här första dagen.
-Bara de som åkte första dagen. -Ja?
Något är annorlunda.
Ska vi byta platser?
-Sitta diagonalt. -Det är så…
Diagonalt.
Och börja.
Ska vi titta på varandras reaktioner?
Båda gångerna kom ni två etta och tvåa.
-Hur känns det? -"Jag förlorade igen."
"Jag förlorade igen"?
-Han höll på… -Så känns det.
Han sa att han är den eviga tvåan.
Jeong-su kan nog slå mig.
Jag ville slå Jeong-su en gång.
Jag är så arg.
Jag trodde inte alls att du skulle ta You-jin.
-You-jin? -Ja.
-Tänkte du på henne? -Min Oompa Loompa.
Hur blev det så?
Han vill ha mig i en glasburk.
Varför?
Va? Flirtar han?
Jag var nog ganska rolig igår i Infernot.
Var du?
Underhållande.
Du är otrolig.
Tack.
Jag tar det som en komplimang.
Du är charmig.
Visst.
Du får mig att skratta.
Skål.
-Skål. -Skål.
-Det är godare än jag trodde. -Uppfriskande.
Vill du smaka?
Är den söt?
Då smakar jag.
Så du gillar sött.
Jag smakar om det är sött.
Jag brukar inte gilla sött.
Hon tog min drink. Då dricker jag cola.
-Gillar du den? Vill du ha en? -Nej.
-Jag förstår. -Inte din smak.
-Hon gillar den inte. -Gör hon inte?
Han är för snäll.
Hon sa åt honom att se hur snäll Jeong-su är. "Titta och lär."
Gillar du den?
-Vill du ha en? -Nej.
-Jag förstår. -Inte din smak.
Hur är det? Åka till Paradiset två dagar i rad.
-Han äter bara. -Sluta, Jun-seo!
-Han har ätit hela dagen. -Han åt tidigare med.
Sluta äta.
Hur är det? Åka till Paradiset två dagar i rad.
Paradiset två dagar i rad
-är en första. -Hur är det?
Kan du prata fortfarande? Känns det skönt?
"Kan du prata?"
Sen säger han: "Det här funkar inte."
Vi pratar mycket.
-Ja. -Ja.
Det är kul.
Det känns bättre än första gången.
Är du bra på biljard, Jeong-su?
Ska vi testa?
Vi spelar i lag.
Jag har bara spelat tre gånger.
Har du?
Bra gjort.
-Det var bra. -Bra gjort.
-Okej. -Prova.
Den vita bollen?
Ja, ta den med den vita bollen.
-Jag testar. Så här? -Håll den…
-Så här? -Du vet.
-Hon kan det. -Va?
Var det tre gånger?
-Jag sa det. -Men…
Hon kom in i det på en gång.
Du hade spelat tre gånger, sa du.
Lita inte på henne, sa jag.
Sikta lite mot vänster av mitten.
Det här är lite knepigt.
-Va? -Ja.
Det gör det så svårt.
Det gör det svårt. Då kan jag inte träffa nåt.
Sprid ut de här.
Okej, det låter bra.
Det känns stelt.
Du kan nog göra så här.
-Så här? -Ja.
Det fungerar också.
-Använd den där nere för riktningen. -Okej.
-Riktningen? -Ha den här.
-Sikta så här. -Sikta?
-Ja, knuffa till den. -Okej.
-Så hjälper man nån. -Han är så snäll.
-Precis.
-En knuff. Jag träffade. -Bra gjort.
Kan du träffa den vita för att få i den där?
-Bra gjort. -Jag tror du kan.
-Hallå. -Titta där!
Du måste försöka även om du inte är säker.
Han är som en tränare!
Han lät som en.
-Huvudtränare. -Jisses.
De har problem.
Vad ska jag göra? Titta. Ska jag träffa den med gul rand?
-Inte dåligt, va? -Nej.
-Då måste jag gå dit. -Men…
Det där var jättebra.
Jag är ganska bra på fysiska aktiviteter.
-Som förväntat. -Jag har bra känsla.
Har du?
Inte?
En dansares känsla.
Kan ni vara lite tysta?
Vi försöker koncentrera oss.
Gör vad ni vill.
Hon är speciell.
-Jag måste kontrollera det här. -Tre kvar.
Otroligt.
Träffa den hårt?
Försök få bort den där.
Bra.
"Bra"!
Tävlar Jun-seo just nu?
Jisses.
Hans tävlingskänsla är…
Hur kan de vara så olika?
Vad står det nu?
Jag känner av tävlingen nu.
Vi vinner.
Vi vinner definitivt.
-Verkligen, för… -Ja?
Jag har åtminstone slagit Jun-seo här.
Okej, vi gör vårt bästa. Vi satsar på att vinna.
Jag antar att min tur tog slut idag.
Okej.
Det är inte mycket kvar.
Bara de randiga.
Att spela i lag gör att jag vill vinna än mer.
-Visst. -Gör ditt bästa.
Kom igen. Vårt bästa.
Förlorarna får skriva sina namn med rumpan.
Det är lite snett… Hallå.
Nu säger han "Hallå" igen.
Det är lite…
Han får sluta kalla henne "Hallå". Men han fortsätter.
Det verkar lite fel.
Varför gör han det?
-Irriterande. -Nu är Da-hee upprörd igen.
Hon är väldigt irriterad.
-Nu är hon irriterad igen. -Ja.
Det är hans sätt att prata.
Hallå, kan du prata med mig innan du gör det?
Kom igen, det är vår chans.
Den här är också svår.
Du klarar det. Du är bra.
Var inte nervös.
-Jag når inte. -Inte?
-Ta hit bryggan. Var är den? -Bryggan?
-Jag vill inte använda den. -Hon gjorde det.
Det är okej.
Vill du skriva med baken?
Okej, förlåt.
Du sa att du inte ville…
Hallå, tänk innan du gör nåt.
-Gör det ordentligt. -Säg inte "Hallå".
-Okej, Si-an. -Säg mitt namn.
Flytta dig hitåt lite.
Okej. De har problem.
Kämpa.
Vi utnyttjar det.
Snyggt.
Jäklar, de kämpar.
Bra gjort.
Det var kul.
-Var ska de skriva namnen? -Det var kul.
-Det var det. -Okej.
Du är så duktig.
Ja, jag är inte dålig.
Vi ser det.
Speciellt där, hatar Si-an hur han behandlar henne.
Det är det värsta.
Hur känns det att bli tvåa?
Okej. Det är spelet som räknas.
Självklart.
Det är så kul och annorlunda.
-Vi fyra… -Jag har varit trött.
Jag vaknade verkligen.
-Ja. -Ja.
-För att du blev arg? -Precis.
Mitt blodtryck.
Det var kul.
-Ja. -Vi var lika.
-Vi var det. -På allvar.
-Är de inte duktiga? -Jo.
-Vem är hon? -Varför är hon så bra?
Jag har bra känsla. Jag har kontroll.
Som väntat, min Oompa Loompa.
You-jin är otrolig.
Du är otrolig.
Tack.
Det är jättegott.
Du verkar lite nere.
Nej.
Att bli tvåa svider.
Kom igen.
Jisses.
För sista gången, skål.
Vår sista skål.
-Hejdå. -Skål.
-Ha så kul, ni två. -Ha så kul.
Varför är det farväl?
Jag kände mig redan sårad av Jun-seo.
Kanske för att…
Jag började se Jeong-sus vänlighet ännu mer.
Så jag tänkte på min första Paradisdejt
med Jeong-su.
Det fick mig att börja fundera.
-Hade du det roligt? -Ja.
Bra.
-Hade du det roligt? -Ja.
Det var roligt.
Paradiset verkar vara
en viktig plats.
Paradiset?
Ja, väldigt viktig.
-Visst? -Den är så viktig.
Den är avgörande.
-Fyllt av mening. -Hon fortsatte prata om det.
Vad tror ni hon menade med: "Paradiset verkar vara en viktig plats"?
Ett meddelande till Jun-seo.
Ja, hon säger
att hon har förstått mer om sina känslor och om honom.
-Nåt sånt tror jag. -Ja.
Eftersom det är så viktigt,
är det som en varning till honom att uppföra sig bättre.
-Hur mycket? -"Det är inte för sent."
"Innan det är för sent."
Han verkar inte ha märkt det.
Precis, det är problemet.
När du är med nån du gillar borde du åtminstone anstränga dig.
Hon sa det åt honom.
-Ja. -Men det är bara…
-Man måste vilja. -Ser han ner på henne?
-Det är inte det. -Jag menade…
-Han gör så. -Men hans ton…
Han har gjort så i 30 år.
-Sen började han tävla. -Inte 30.
Han har varit sån i 20 år.
Då passar de inte ihop. De borde ge upp här.
Du är så rak.
-Vadå? Det är för… -Alla…
-Det är uppenbart hur framtiden blir. -Ja.
-De passar inte ihop. -Nej.
-Det är slut. -"Jag gör vad som helst."
Man kan inte fixa sånt.
-Varför känner du för Jun-seo? -Är du han?
Jag blir ledsen.
"Det är en vana sen 28 år. Jag rår inte för det.
Jag vill inte ändra mig!"
-Hur lång tid behöver han? -Bara lite. Minst tre månader.
Bad Jun-seo om tid för att ändra sig, vore det bättre.
Med det gör han inte.
-"Det här är den jag är." -Han viker sig inte.
-De var på dubbeldejt. -Precis.
-Bli kallad "Hallå" är inte toppen.
Det andra paret var så snälla mot varann.
Ja. Det var skillnad.
Det är därför dubbeldejter är dåliga.
Den jäkla dubbeldejten.
Den kommer nog att förändra mycket.
Den blev viktig.
Ja.
PARADISET KIM TE-HWAN & BAE JI-YEON
Det här är helt privat.
-Ska vi hoppa i? -Okej.
Det är skönt. Inte illa.
-Är det? Inte illa? -Nej.
Jag älskar det.
-Älskar du det? -Ja.
Jag älskar det.
Du är gullig i poolen.
-Är jag? -Ja.
Du liknar en valp.
Det är skönt att doppa fötterna.
Ja.
Precis.
Det är kul.
-Är det kul? -Ja.
Det brukar vara tvärtom.
Han vill inte gå i.
Ji-yeon är mer entusiastisk.
-Minns du när du frågade om min dröm? -Ja.
Vad drömmer du om?
Det jag jobbar med nu
handlar om att skapa en kultur.
Jag vill bli nån
som får den att växa sig tio…
Ja, tusentals gånger större.
Jag vill att alla förstår att det var jag som fick den att växa.
Jag vill bli respekterad av alla som älskar den kulturen.
Det är min dröm.
Jag förstår.
-Det är stort. -Ja.
Vi kallar dem historiska figurer.
-Precis! -Ja.
Det hade jag aldrig trott.
Folk i Korea
är ofta berövade möjligheten att upptäcka vad de tycker om.
-Ja. -Det är synd.
Men nuförtiden, börjar fler undersöka vad de gillar.
-Det är därför… -Just det.
Det verkar som Te-hwan gillar att prata om sitt arbeta.
Han gillar att prata om det han gör.
Han pratar mest om sig själv.
Ett samtal ska vara ömsesidigt, där båda ställer frågor.
Så jag brukar dela musik med andra…
Det handlar bara om honom. Det är så det är.
Så mot slutet blev jag trött och engagerade mig mindre.
Jag vill bli känd för dem som vet mitt värde,
och jag vill bara bli erkänd av dem som verkligen förstår.
Det är det jag vill.
Jag förstår.
Det är min dröm helt enkelt.
Jag förstår.
Helt enkelt?
Jag insåg inte att Te-hwan hade sån hög självaktning.
Han är unik.
Dina personliga mål då?
Jag tror inte på att vara singel, men…
Okej.
Men jag antar att man kan säga att jag lutar åt det hållet.
Jag vill ägna mitt liv åt kulturen jag älskar…
Han verkar vilja vara nån slags president för kultur.
-Kulturminister. -Kulturpresident.
-Kulturminister. -Ja.
Jag vill ägna mitt liv åt kulturen jag älskar…
-Och med vännerna jag älskar. -Okej.
Mitt mål är att leva ett lyckligt liv.
Jag förstår.
Det är min prioritet.
Att leva lyckligt bara.
Jag förstår.
Om man gillar nån, säger man att man vill vara singel då?
Inte illa menat, men jag vill inte gifta mig med The-hwan än heller.
Saken är den
att jag berättade att min dröm var att bilda en lycklig familj.
Vad är din dröm?
-Du frågade mig det. -Ja.
-Att vara en snäll fru. -Okej.
Jag vill bli en bra mor för min familj.
Det är min dröm.
Det är det svåraste.
Precis.
Jag sa att jag ville gifta mig och bilda familj.
Och när jag tänkte på det,
kände jag mig förvirrad till och med igår.
När vi förväntades att gå tillsammans,
gick han framför mig utan att bry sig.
Nu tror jag att jag kan.
-Jag vet hur man gör. -Ja?
När vi åkte skridskor, brydde han sig inte om mig
och roade sig själv.
Så det var sanningen bakom det där?
Eller hur?
Han åkte bara skridskor.
TIDIGARE PÅ MORGONEN
-Du är fokuserad på att äta. -Ja.
Man måste äta för hälsan.
Just det.
IKVÄLL
Har du fler frågor?
-När jag kommer på nån. -Va?
-När jag kommer på nån. -Okej.
"När jag kommer på nån"?
Killar brukar vara enkla och raka…
-Men det… -Vi svarar inte så.
-Precis. -Ja.
-När jag kommer på nån. -Va?
-När jag kommer på nån. -Okej.
Frågar du plötsligt…
-Visst. -Ja.
-Jag låser mig då. -Okej.
Det får mig att undra om han är intresserad.
Han säger att han gillar mig,
men jag känner det bara lite.
Det känns inte genuint.
Så jag är förvirrad.
Det är som Sjätte sinnet.
-Ja. -Verkligen.
Därför ville hon inte åka.
Så Ji-yeon så åt honom att välja nån annan.
-Hon ville tänka över saker. -Ja.
-Hon borde lära känna de andra. -Ja.
Men han fattade inte och valde henne trots det.
Om han gillade henne,
skulle han inte säga: "När jag kommer på nån."
Man svarar inte så.
-Man vill veta allt. -Du låser dig…
Även om man inte har nån,
svarar man inte så.
Man kan hitta på.
-"Jag vill veta allt." -"Vilken är din favoritfärg?"
"Jisses, jag har så många."
"Vad ska jag fråga först?"
-Så får man lite tid att tänka. -Precis.
Te-hwan har bestämt sig för hur han är.
Stark, han följer alltid sina egna preferenser
i sitt sätt att vara och tala.
Helt ärligt,
-han kunde ha badat. -Det borde han.
-Gick han inte i alls? -Men…
-han hade redan bestämt sig. -Inte ens senare?
Han ville inte bli blöt.
-Han framstod som envis. -Ja.
Det är nog inte så bra med Paradiset två dagar i följd.
Jag antar det.
Det är inte bra,
men viktigt för att lära känna nån.
-Det verkar viktigt. -Det är det.
Tre par faller isär.
-Verkligen. -Ja.
Idag var inte en dag i paradiset.
Alla verkar nere.
Ja.
Varför är du nere? Berätta.
Jag har varit i Inferno för länge.
-Jag minns inte hur det är. -Tänk på imorgon.
-Jag tvivlar på det. -Varför?
Vi hjälper dig.
-Hjälper med vad? -Vadå?
Stanna bara!
-Vänta… -Hon sa stanna!
Titta när han skrattar.
-Hon klarar det själv. -Gör hon?
Jag klarar mig.
Ja? Då åker du nog imorgon.
Du blir inte kvar.
Jag ser till det.
Det är okej att vara säkrare.
Men vi får inte prata om vem vi har valt, okej?
-Det får man. -Är det sant?
Men om man är försiktig säger man inget.
Jag var försiktig, för jag trodde inte man fick.
Säg det då.
Kom igen.
-Vadå? -Vem…
Vem jag valde?
Nej, vem tänker du på?
Jong-hoon.
Va?
Va? Bara sådär?
-Oj. -Hye-jin, vad händer?
-Perfekt tajming. -Precis.
Jag valde också Jong-hoon.
-Jisses. -På allvar?
Du visste inte det?
-Den här rundan? Eller innan? -Du är så cool.
-Hon är så cool. -Och…
-Jag… -Ska jag byta plats?
Jag väljer bara Jong-hoon.
-Jag klarar det inte. -Vadå?
-Bra att jag frågade. -Va?
-Jag menar det. -Jag visste inte.
Snyggt, Hye-jin.
-Det var inte smörigt. -Hon är säker.
Ja.
Jag visste inte.
Varför visste du inte?
Det är mitt fel.
-Varför? -Jag visade det inte.
Jag kände det från honom.
Först var han jättesnäll.
-Jag var så glad. -Hon stammar.
Nu är jag nervös.
De tog en massa polaroidbilder ihop.
Då ska jag prata med Hye-jin.
Det var snabbt.
-De är så snabba. -Jättebra.
-Vad skönt. -Det värmer själen.
-Jisses. -Vad fint.
Hye-jin är ärlig.
Att höra att du gillar mig,
gör mig tacksam, rörd och glad.
Varje gång jag ser dig
är du så söt.
Det är nåt med dig som berör mig.
-Är det? På allvar? -Ja.
-Jag tror på vad folk säger.
-Okej. -Så var ärlig.
-Jag är ärlig. -Var inte som Jeong-su.
Hur är han?
Strunta i det.
Okej.
Jag fick inte ur mig orden, men idag hade du en scarf.
-Scarf? -Ja.
-Runt halsen. -Okej.
Du passade verkligen i den.
-Gjorde jag? -I kläderna.
Och den gula du hade igår.
Så…
Att säga det, är inte så svårt, vet du?
Men det var svårt för mig att ens säga det.
Det var jättesvårt för mig att närma mig dig.
Det förstår jag. Då kan jag börja prata.
-Nej, det är okej. Jag gör det. -Är det?
Ja, från och med nu, börjar jag.
Jag vill åka…
…med dig imorgon.
-Med mig? -Ja.
Jisses.
Jag fortsätter att skriva ditt namn.
"Jong-hoon."
Vi tar en bild och minns det här.
-Ska vi? -Ja.
Jag sträcker ut armen så långt jag kan.
Okej.
Fint.
-Helt plötsligt. -Bra.
Det trodde jag inte i Inferno.
Efter det som hände i Paradiset,
-var vi lite nere. -Precis.
Hye-jin var så cool.
-Verkligen. -Precis.
-Nu. -Det var hon.
Det känns bra.
De fortsätter nog.
-De åker till Paradiset. -Ja.
Finns det nån du vill prata med?
Vi är lediga, så vi kan prata.
Jag vill prata.
Med vem?
-Dong-ho. -Gör det då.
Gör det. Vi tre är här.
Sen ska jag vila.
Vill du inte prata med oss?
Jo, det vill jag. Jag måste sätta på läppbalsam först.
-Alla tjejerna är säkra. -Ja.
A-rin verkar inte glad.
Jag vill ta en promenad.
-Ska vi? -Gillar du att gå?
Du då, A-rin?
-Tänker du eller är du tyst? -Nyfiken.
Jag menar…
Jag kanske har fel,
men jag fick en massa uppmuntran.
Jag delar rum med Hae-lin och You-jin, så…
Är det därför ni är tysta?
Jag kan inte prata nu.
Jag vill prata om vad som hände och hur det kändes.
Men när de är här, går det inte.
-Kom till oss. -Man får inte.
Jag vet inte vad som händer.
Jag har inte pratat med Dong-ho idag.
-Gör det sen. -Saken är…
Hon pratade med Dong-ho förut.
Jag vet inte om han avvisade henne och hon fortsätter,
eller om han ger henne en chans.
Jag är nyfiken.
Vi kom tillbaka från Paradiset igår.
Man tappar tidsuppfattningen.
Vi drack kaffe ihop igår.
Igår morse.
-Just det. -Drack du idag?
-Ja. -Jag blir avundsjuk.
Vill du ha kaffe?
Jag blir galen.
Det var kul.
Vad menar du "var"?
Det var kul… Men jag är gladare nu.
Om det är tjejdag imorgon för Paradiset,
är det okej om du blir kidnappad?
-Jag gör det ändå. -Ja.
Det kommer hända.
Jag kommer att vinna.
Va?
Du är verkligen på gång.
Jag måste åka till Paradiset imorgon.
Vi åker ihop.
Okej.
Nu ler du så där igen.
Hur då?
Du gör det igen.
Det är bara pinsamt.
Det är pinsamt att le.
Att se mig le känns märkligt.
Det är…
Han kan inte skärpa sig.
Han ler bara så där inför Hae-lin.
-Dong-ho… -Ja?
-Jag sa väl inte det? -Vad?
-När jag pratade om mitt ideal… -Ja.
Nämnde jag kinderna?
-Nej. -Varför inte?
Jag gillar killar som rodnar.
Det sa jag.
Här är du.
Jag är inte blyg…
Känner du dig förvirrad?
Jag har aldrig träffat nån som du.
Som är så direkt och klar över vad de känner…
Jag hoppas att tjejerna får välja.
Du får sova i dubbelsängen.
Nu är det roligt för mig med.
-Hon flörtar verkligen. -Ja.
"Flörtar!"
Oj.
-Inget skämt. -Precis.
Men när hon gör det, blir Dong-ho förvirrad.
Ja.
Hae-lin tycker att det är kul.
-Ja. -Hon retar honom.
Det är som en serietidning.
Den blyga killen är huvudpersonen.
Sen kommer den bubbliga hjältinnan.
-Hon är jättegullig… -Populär i skolan.
-Ja. -Och sen…
-"Läget?" -Precis.
-Ni vet? -Jag ser det framför mig.
Så utan att han inser det, dras han till henne.
-Jisses. -Ja.
De tar tid på sig.
-Spännande. -Hae-lin och Dong-ho?
De pratade nog tidigare.
Det gjorde de.
De gjorde det, va?
-Ja, förut. -Jag såg dem ihop.
De pratade med varann.
Det var en stor grej.
Han och jag
arbetar på samma ställe.
-Va? -Platsen.
Vi bor på samma ställe.
Familjerna bor i samma stad.
Va?
Vi är födda samma månad.
-Ödet. -Ni har mycket gemensamt.
Därför var det en chock för mig.
Men det var spännande också.
"Till och med det här?"
Är det ödet?
Så var det.
Det gjorde stort intryck att höra det.
Det är nog därför jag blev så förtjust.
Jag tror att alla har gått in.
Det har de inte.
-De är här. -Ja.
Gör som ni vill. Jag ska dricka vatten.
De är tillbaka.
Hej.
Var det bra?
Det tog nästan två, tre timmar.
-Gjorde det? -Det är nästan morgon.
Vad är klockan?
Varför är ni så elaka?
Har ni druckit sprit?
Nej, ögonen är torra.
Är de?
Jag trodde solen skulle gå upp.
Jag gick nästan och lade mig.
Ni är läskiga.
Jag är så trött. Jag somnade nästan.
Precis.
Vi kunde inte diska.
Du sov bara i två timmar, ändå snackade ni på.
Det är så roligt.
Det är roligt i Inferno.
Ni borde prata.
Vi kunde inte ens diska för vi väntade.
Om du är trött, kan vi prata nästa gång.
Kom nu.
Jag måste nysa.
Han vill gå och lägga sig.
-Han är kall. -Vilken nysning.
-Du är kall. -Nej.
Han darrade igår med.
Gjorde han?
Kom nu. Jag har inget att säga ändå.
Kom nu.
Vänta på mig.
Kom nu.
Vi kan prata imorgon.
Det är inte grejen.
-Du låtsades vara trött. -Det är inte det.
-Jag… -"Ska du sova?"
Vi pratar snabbt och sover sen.
Ja…
-Pratade ni inte förut också? -Jo.
Jag blev nyfiken på att ni pratade igen. Ni var borta ett tag.
Jag ville höra vad ni pratade om innan jag går och lägger mig.
Hon ville prata.
Jag hörde henne.
Jag lyssnade på henne.
Hela tiden.
Jag förstår.
Jag var bara nyfiken.
Det var en ursäkt så jag fick prata med dig.
Och efter din föreställning förut,
har vi inte pratat sen vi var i Paradiset.
Det är sant.
Jag trodde att vi hade gott om tid idag.
-Alla kommer till dig. -De kommer.
Vi pratade här. Sen kom You-jin förbi.
Hon ville prata, så det gjorde vi.
Det var det som hände.
Jag vill inte veta vad ni pratade om.
Jag bara…
Jag ville säga att jag tänker på dig än.
Jag är inte intresserad av vad ni sa.
För sen innan,
har vi pratat,
både i Paradiset eller här.
Okej, det var allt.
Det var allt.
Vadå?
Ska vi lägga oss?
Nej, vi kan vara uppe lite till.
Menar du?
Jag säger inte att jag inte vill.
Jag vet.
-Du vet, va? -Ja.
-Så du inte missförstår. -Jag är trött.
-För du var trött? -Ja.
Vi reser på oss.
Vi sov inte mycket.
Jag är inte säker på dem.
Det känns konstigt.
Det är en kärlekstriangel med Kook Dong-ho.
Efter kvällens konversation…
-Hae-lin? -Det är ingen tvekan.
Han känner helt klart mer för Hae-lin.
A-rin nämnde det tidigare.
Vi trodde att hon inte var säker nog.
Men under deras samtal,
sa hon att hon blev försäkrad,
så även om de inte pratar är det okej.
Det var det hon tänkte, tror jag.
Men om hon tror det, sänker hon inte garden?
Dong-ho har nog aldrig varit med om något sånt här tidigare.
Jag tror inte att han visar sina känslor.
-Även om han dras till Hae-lin. -Ja.
PARADISE YUK JUN-SEO & LEE SI-AN
Det är så bekvämt. Jättefint.
Det här är Paradiset.
Eller hur?
Tycker du inte?
Jo.
Hon vände på huvudet.
Ja. Ha inte den tonen.
Sluta prata i den tonen.
För vi är trötta, eller hur?
Vill du duscha först?
Nej, vi pratar lite innan.
Vill du prata?
Eller efter att vi har duschat?
Det låter bättre.
Hur var den andra dagen i Paradiset?
-Andra dagen? -Ja.
Sover du?
"Sover du?"
Det är löjligt.
På allvar?
Nej.
Tänk om han somnade.
-Vadå? -Då är det slut.
-Absolut. -Aldrig.
Somnade han?
Sover du?
Undertexter: Kerstin Teglof