UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
EPISODUL 2
Uită-te la ea!
De ce mă sună?
De ce nu răspunzi?
Vai de mine!
Cred că a văzut totul.
Ce cauți aici?
De ce n-ai răspuns?
Fiindcă lucram.
Vrei să spui că dansai.
Lucram înainte de asta!
De ce ești aici? Ai zis că ieși în club.
Sunt la club.
Am auzit că s-a deschis unul la etajul 12.
Dar nu prea e mișto.
- Domnule Nam! - Te iubesc, domnule Nam!
Noroc!
Ce nu e în regulă cu vârsta mea?
Dragostea nu are limită de vârstă
- Nu are! - Nu!
Aceeași inimă
Aceleași sentimente
Doar pe tine te iubesc
Îmi vine să plâng
Ce nu e în regulă cu vârsta mea?
E vârsta perfectă să te îndrăgostești
Ăsta e cântecul meu.
Dați-vă la o parte.
Am mers împotriva vântului
În acea cafenea, dis-de-dimineață
Abia am reușit să mă furișez afară.
Tu încă lucrezi, nu?
Aproape am terminat. Nu-ți face griji și du-te acasă.
Mulțumesc.
E mult mai rapid dacă faci așa.
Nu-i de mirare că mie mi-a luat atât.
Le făceam unul câte unul și nu progresam deloc.
Nu-i așa? De asta trebuie
să-ți folosești capul.
Nu mai spune!
Cred că m-a lovit un bolovan. Nu pot respira.
Obraznicule!
Nu mă mai alerga.
Hei!
Vezi tu când te-oi prinde!
Stai.
Doare.
- Domnișoară Yoon! - Doamne!
- Domnișoară Yoon? - Hei.
- Domnișoară! - Ye-eun.
- Încă ești aici! - Da.
Domnișoară Yoon!
- Când te-ai întors? - Eram sigură că te găsesc aici.
- M-am gândit că tot singură lucrezi. - Da.
Aproape am terminat. E dezordine acolo, stai aici.
Te ajut eu.
Stăm de vorbă cât strângem.
Nu-i nevoie.
Putem strânge mâine.
Care e problema?
Ți-a făcut zile fripte, nu-i așa?
Ce enervant a fost! Tot punea mâna pe mine.
M-a înfiorat rău.
E vina mea că te-am lăsat singură acolo.
Era și mai rău dacă erai tu acolo.
Domnul Kong nu știe când să se oprească fiindcă nu-l pui la locul lui.
Data viitoare îți țin eu locul.
Uită de seara asta.
Trebuie să încetezi să-l mai ierți.
Tot râde de tine în legătură cu despărțirea recentă.
De ce nu spui nimic? În locul tău, aș fi zis ceva.
Adică, haide! E evident că ai inima frântă.
Ți-a plăcut enorm de el.
Ba nu.
Mă rog...
Adică...
Să-ți placă enorm de cineva poate fi...
Când un bărbat și o femeie au o relație,
există momente frumoase și...
- Știi tu. - Adevărat.
Ce voiam să zic e că îl iubeai
- ...atât de mult, încât... - Cred că ai băut prea mult.
- Ba nu. - Ridică-te.
- Crezi că poți ajunge acasă? - Bineînțeles.
- Bine. - Dar pot să te ajut...
Te descurci?
- Mă duc acasă după... - Poftim. Haide.
Nu pleca nicăieri. Hai pe aici.
Mă duc să-mi iau geanta.
Nu trebuie să termini asta singură?
- Te ajut eu. - Nu, e în regulă.
Termin mâine ce-a rămas.
Domnișoară Yoon, sting eu lumina.
Nu, o sting eu. Așteaptă.
- Doamne! - Lumina.
Trebuie neapărat să stingem lumina?
Doamne, spinarea mea!
Gata!
Haide.
Să mergem.
- Ai grijă. - Mă descurc.
Adună-te.
- Sun după un taxi. - Nu, sun eu. Lasă-mă pe mine.
- Și mie îmi trebuie. - Trebuie să mă opresc undeva.
Trebuie să trec pe la prietena mea.
Da, localul acela.
Pe proprietară o chema...
- Seo Gyeong-seon. - Da, exact.
Probabil că sunteți foarte apropiate.
Ai putea spune asta.
Vă sun de la DMC, Sangam-dong.
Unul pentru Yeongdeungpo.
- Și încă unul pentru... - E frig.
Vă sun mai târziu, mulțumesc.
- Vine? - Da, să mergem.
- Domnișoară Yoon. - Ai grijă.
- Trebuie să te trezești. - Îmi place foarte mult de tine.
- Știi asta, da? - Și mie îmi place de tine.
Doamne, acum eu ce fac?
- Hai să te ducem acasă. - Așteaptă. Domnișoară Yoon.
Da, ce e?
Voi deveni exact ca tine,
- ...o femeie mișto preocupată de carieră. - Grozav. Așa sper să faci.
- Hai! - Dar du-te acasă.
Stai un pic. Așteaptă. De ce tot încerci să mă trimiți acasă?
Îmi place să stau cu tine.
Te așteaptă șoferul.
- Probabil că nu mă placi. - Hai să mergem.
Îmi place mult de tine, dar acum trebuie să pleci acasă.
- Să te urcăm în mașină. Bravo. - Stai.
Poți să...
Domnișoară Yoon, te iubesc.
Și eu te iubesc. Bagă-te înăuntru.
Puteți pleca.
Pa, domnișoară Yoon!
Jun-hui!
Hei, unde ești?
Unde a dispărut?
Jun-hui!
Ce a durat atât?
Am venit cât de repede am putut.
Nu minți. Și dacă mă târam pe coate ajungeam mai repede ca tine.
Am ajuns acasă.
Noapte bună.
NOAPTE...
Noapte bună.
Vii acasă sau pleci?
Nu-ți dai seama? Plec la muncă.
Nu-mi dau seama fiindcă vii foarte rar pe acasă.
De ce nu-ți susții și tu fratele care muncește toată noaptea?
De unde să știu eu dacă ai lucrat sau ai petrecut?
Am făcut și una, și alta.
Doamne.
Nu ești niciodată pe acasă. Irosești banii de chirie.
De ce nu te muți cu mine ca să poți economisi banii ăia?
Ești nebună?
De ce ai spune așa ceva?
Hai să ne respectăm intimitatea, chiar dacă suntem frați.
Ai prietenă?
Prietenă?
Despre care anume vorbești?
O să facem accident.
Există mai multe feluri de accidente.
Ai idee cât de rău m-am speriat
când te-ai prefăcut la telefon că ești prietenul lui Jin-a?
Am crezut că te bați cu vreunul pentru o fată.
Nu-ți poți imagina câte griji mi-am făcut.
Aș bate orice tip cu ușurință.
Ascultă-mă cu atenție.
Dacă aduci acasă vreo fufă prost-crescută
pe post de viitoare soție,
vă omor pe amândoi.
Și dacă e foarte frumoasă?
Dacă e mai frumoasă ca mine,
mă mai gândesc.
Cred că tocmai am surzit de la ce am auzit.
Bine, scuze.
Doamne!
Domnișoară Yoon, vino încoace.
Ăsta ți se pare raport
sau desen?
Am încercat să-l fac frumos. Nu vă place?
Domnișoară Geum, adu-mi o riglă.
Rămâi aici.
Astea ți se par aliniate?
Am pus alineat fiindcă e un paragraf nou.
Ești scriitoare?
Nu mai pierde vremea cu nimicuri.
Concentrează-te pe scopul raportului.
Stai acolo.
Cu asta ai venit tu pentru prezentare?
Ăsta e șablonul
cel mai folosit în ultimii trei ani.
Cine ți-a zis să plagiezi?
Trebuie să fii creativă.
Ai schimbat numerele și cifrele din ceea ce e deja acolo.
Cum numești asta?
Tot ce ai făcut a fost să tai și să alipești.
E „copiază și alipește”, domnule.
Dacă ești așa deșteaptă, de ce e raportul tău așa de neconvingător?
Fă-l de la capăt.
Să-l faci mai creativ și inventiv.
Stai acolo.
Domnișoară Kang, treci încoace.
În legătură cu ieri...
Până și cele mai tinere colege, ca Dong-u și Ye-eun
au rămas până la sfârșitul cinei cu echipa.
Dar voi, senioarele, v-ați strecurat afară când ar fi trebuit să dați exemplu.
De ce ieșim la cină?
Scopul e să creștem devotamentul și lucrul în echipă.
Ar fi trebuit să știți.
Îi consider foarte egoiști pe cei care nu sunt buni coechipieri.
Unde vă e simțul tovărășiei?
Gândiți-vă.
Noi nu tolerăm sexismul.
Și nu e ca și când v-ar obliga cineva să beți.
Ne purtăm între noi ca ființe umane egale.
Care e problema voastră?
Liber!
Ia asta după tine!
Hai să mâncăm ceva.
Să mergem. Dong-u, grăbește-te.
Da, domnule.
Dacă aș putea sta la birou toată ziua precum bărbații ăia,
aș merge la fiecare cină.
Avem prea puțin personal ca să facem față.
Eu lucrez zi și noapte.
Nu am energie să stau la cinele alea.
Mie-mi spui?
Mi-e din ce în ce mai greu să mă trezesc dimineața.
Cred că îmbătrânesc.
Ce-i cu voi?
Încă suntem în formă.
Ție ți-e ușor să vorbești, fiindcă ești mai tânără ca mine.
Gata cu discuțiile despre vârstă.
Să folosesc pronume de politețe?
Ești liberă s-o faci.
Oricât de tânără sau în vârstă ești, trebuie să fii puternică.
- Să mâncăm ceva sănătos. - Bine.
Pho.
Poftim?
Pho nu e sănătoasă.
Ba da, dacă îți place.
Hai să mergem.
Mulțumesc.
Poftă bună!
Ascultă.
Fă-mi lipeala cu ea, te implor.
Bine ați venit.
În fiecare seară, amicul tău suferă de singurătate.
- Salut. - Bună, Jin-a.
Nu mă așteptam să vii aici.
Ia loc, te rog.
Unde locuiești?
Eu?
Părinții mei locuiesc la țară.
Eu locuiesc în Mok-dong.
Locuiesc singură.
Grozav. Nu, a sunat aiurea.
Adică locuiești într-o zonă grozavă.
- Tu unde locuiești? - Eu locuiesc în Bundang.
Eu locuiesc în Bangbae-dong.
Vă rog să mă scuzați.
Poftă bună în continuare!
Pe mai târziu.
Poți plăti tu masa? Eu ți-am făcut cinste ieri.
Liniște.
Mulțumesc.
Voi de unde vă cunoașteți?
Eu m-am transferat când eram în clasa a II-a.
Acum mai bine de 20 de ani.
Ai dreptate.
Eu și sora lui am fost colege de facultate.
Practic faci parte din familie.
Nu știi?
Sora mea are o cafenea.
Serios?
Care anume?
Ce cafenea e?
Credeam că ai plecat deja.
De ce? E vreo problemă?
Tu ești responsabilă de cafeneaua domnișoarei Seo.
De acum înainte o preiau eu.
Nu cred că e o idee bună.
Prietena mea va fi dezamăgită.
Nu o voi dezamăgi.
Și tu mi-ai luat cafeneaua din Gasan.
Asta pentru că aveai probleme cu proprietarul.
Nu e cazul aici.
Deci refuzi?
Nu, nu e vorba de asta.
Spun că m-ai putea pune într-o poziție dificilă.
Bine atunci.
O să mă ocup eu.
Ce i-a venit să-i spună că sora lui are o cafenea?
N-avea ceva mai bun de discutat?
Domnișoară Yoon, cu cine vorbești?
Vorbeam prostii. Pa.
„Dacă avionul pleacă
și tu nu ești cu el,
vei regreta.
Poate nu azi, poate nici mâine,
dar se va întâmpla curând
și va dura cât vei trăi.
Întotdeauna vom avea Parisul.”
Ce ai cumpărat?
Te uiți mai târziu, acum adu-mi niște apă.
Sunt transpirată.
E cald afară?
Transpir de nervi.
O să dăm faliment cu toate darurile astea de nuntă.
E nepoțelul nostru.
Fratelui meu și soției lui pare să le placă noua noră.
Se lăuda așa de mult,
încât am crezut că e de condiție foarte bună.
Dar nu se poate lăuda
decât cu faptul că tatăl ei e reprezentant local.
- E ceva. - Nu e motiv de laudă.
Asta trebuie să fie de la prietena ta.
Fiica mai mică a prietenei mele din Seocho-dong.
Socrii sunt rudele unui fost director de bancă.
Probabil că sunt influenți în cercurile financiare.
Se laudă tot timpul cu ei.
Oricând o invidiază cineva pe Jin-a,
vorbește despre viitorii ei socri
și de cât de influenți sunt.
Nu pot s-o învinovățesc.
Par să fie o familie de renume.
Să sperăm că Jin-a va avea una la fel.
De asta îmi fac griji.
Dacă o lăsăm pe Jin-a de capul ei, va dura o veșnicie să se mărite.
Ar trebui să te vezi cu Gyu-min
și să stați de vorbă.
- Chiar așa? - Trebuie s-o mărităm pe Jin-a.
Când vom face nunta propriului nostru copil?
Bine.
Poți, te rog, să iei treaba asta mai în serios?
- Haide! - Am înțeles!
Ai face bine să vorbești cu el
sau nu mai primești mâncare.
Ce e?
Nu-ți place aici? Să mergem în altă parte?
Ai mai fost aici?
La o cină a companiei. A fost chiar bun.
Putem merge în altă parte.
E în regulă.
PETRECEREA QUEENS
Bine ați revenit. Pe aici, vă rog.
Chelnerul ăsta are o memorie excepțională.
Putem sta acolo, da?
Da, cum doriți.
Mulțumesc.
Vrei ceva de băut?
Ce să luăm?
Ceva ce ai mai încercat.
- Ce? - Ceva ce ai băut recent.
N-am fost aici recent.
Ce e?
Mă duc la baie.
Bine.
Eu n-aș vrea să fiu în prezența lui nici măcar o secundă.
De ce stai să asculți ce are de spus?
Bea un pahar de vin cu el și cară-te de acolo.
Vezi tu cum merge? Cum adică?
O să ieși iar cu Gyu-min?
Atunci de ce...
De ce mai pierzi timpul?
Să nu faci vreo prostie.
Bine.
Cine era?
Tu cine crezi? Era Jin-a.
Se pare că Gyu-min a apărut iar.
De ce?
Tu de ce crezi? Vrea s-o recucerească cumva.
Jin-a nu știe ce încearcă el să facă?
- De ce tot iese cu el? - Exact...
Nu se întâlnește cu el fiindcă vrea.
El tot apare din senin.
Asta fiindcă e indulgentă cu el.
Sunt convinsă că azi îi va pune capăt. Mă îndoiesc că îi mai acordă...
Desigur.
De ce te ambalezi așa în privința asta?
Nu mă ambalez.
Mă străduiesc să repar lucrurile între noi.
Dar tu faci să-mi fie tare greu.
E greu?
Firește. Nu știu ce să fac.
Ești nerușinat sau prost?
Poftim?
Cum să mă aduci aici?
Nu voiai să repari lucrurile între noi?
Rujul și ciorapii...
Ce?
Vrei să mă dai în judecată?
- Păi să adăugăm și lovire la asta. - Jin-a.
Am venit ca să încheiem relația într-o notă pozitivă.
Însă ești foarte crud.
Ești groaznic.
Nu e doar vina mea.
Cine e tipul cu care erai atunci?
- Doamne! - Vezi?
Și tu ieși cu altul. De ce mă faci pe mine ăla rău?
Nu putem spune că suntem chit?
Nu a fost vina ta.
A fost vina mea. Eu sunt de vină, fiindcă am ieșit cu tine.
Hei, nu poți să pleci așa, pur și simplu!
Care e problema? Iar ai nevoie de bani?
Nu, ai băut. Să-ți plătesc un șofer?
Pari supărat.
Salut.
Ce bine ești îmbrăcată azi!
Mulțumesc.
Jun-hui, pari foarte prost-dispus azi.
Așa-i? Vezi?
N-am nimic.
Ai zis că locuiești în Mok-dong? Unde, mai exact?
La cinci minute de stație.
E o zonă bună.
Da, ai dreptate.
Salut.
- Bună. - Bună.
Pizzeria de lângă stație...
Știi restaurantul?
Da, era drăguț.
E o franciză în zonă.
Serios? Unde?
Te-ar deranja să ne duci acolo?
Firește că nu.
Ce-ar fi ca azi să luăm prânzul acolo?
Ai timp?
Da, firește.
Dacă nu, ne facem.
Ești nerăbdător?
Apropo,
- ...îmi poți da numărul tău? - Al meu? Bine.
Vrei să vii și tu?
Unde?
Nu am auzit, eram ocupată să dau un mesaj.
Ne mai vedem.
Pa.
Îți dau mesaj mai târziu.
Așadar...
Puteți rămâne așezați.
Voiam să vă zic ceva înainte de ședință.
V-ați uitat ieri la știri?
Firește că nu.
Valoarea de piață a industriei de cafea
era 6,4 trilioane anul trecut.
Noi cât credeți că facem?
Nu am auzit să se deschidă vreo franciză.
Echipa de vânzări, vești?
Îmi cer scuze, ne vom strădui.
Nu zic să nu vă ocupați de francizele existente.
Trebuie să existe un progres.
Clienții nu apar pur și simplu
după ce deschidem o cafenea.
- Ce vrei? - Am observat că o cafenea nu e deschisă.
Nu putem lua legătura cu proprietarul.
Uită-te cât e ceasul. De ce e încă închis?
- Care cafenea e? - Cea din Gasan.
Dacă nu se deschide în 30 de minute, vă concediez pe toți.
Mișcați-vă!
- A intervenit ceva urgent... - Tocmai voiam să te sun.
- ...într-o cafenea. - Îmi pare rău.
- Alo? - Da, exact.
Da, domnule Kong.
- Sunt pe drum. - Vă sun eu. Scuze.
- Pa. - Scrie...
- ...că durează 17 minute. - Alo.
- Da. - Sunt Geum Bo-ra.
- Da, domnule. - Știu că plănuiam
- ...să ne întâlnim în dimineața asta. - Da.
- Va trebui să anulăm. - Da.
Da, domnule Kong.
- Da, domnule. - Cei de la sediul central încearcă
- ...să rezolve o urgență. - Ajungem în 17 minute.
- Atunci vă sun când termin? - Salut, Jun-hui, sunt Se-yeong.
- Nu sunt departe de el. - Da, îmi pare rău.
A intervenit ceva urgent.
Mă îndrept către o franciză de-a noastră.
Îmi pare rău. Eu am sugerat să mâncăm împreună.
Mă faci să-mi pară și mai rău.
O să-ți fac cinste cu un prânz bun peste câteva zile. Bine.
Bine, să mă anunți.
Înțeleg. Nu, e în regulă.
Putem mânca împreună data viitoare.
Bine, pa.
Data viitoare? Sun-o înapoi,
- ...zi-i că avem timp diseară. - Serios...
- E ocupată. De ce ești așa de sufocant? - Sufocant?
Nu sunt sufocant, am inițiativă.
De asta n-ai prietenă.
Mai ai de exersat.
Să vedem cu cine vei ieși tu.
Cred că face asta fiindcă am raportat ce a făcut.
Avem majoritatea ingredientelor.
Îl întreb pe manager ce mai trebuie.
Întâi să ne aranjăm.
Eu stau la casa de marcat.
Bo-ra, tu știi să faci băuturi.
Tu ai certificat SCA, nu e nimeni mai bun ca tine.
Acum mă lauzi sau mă obligi?
Domnul Kim și Ye-eun. Voi puteți împărți treaba.
Aveți grijă de zona asta. Cineva să stea la depozitare.
- Da. - Da.
- Urmați-mă. - Bine.
- Salut. - Salut.
Trebuia să folosească propriii bani pentru asta.
De ce plătim noi?
Domnul Jo i-a zis lui Jin-a să-și repare greșeala.
N-a fost vina ei, mi se pare nedrept să plătească ea.
Dar deja s-a stabilit.
Cum adică ți se pare nedrept?
Cine își va asuma responsabilitatea?
Cineva trebuie să se ocupe.
De ce te uiți așa la mine?
Am fost indulgent cu multe lucruri
zilele astea.
Voi reface raportul, domnule.
Are o aroganță foarte subtilă.
Aș face bine...
să-i dau o lecție.
Unde e domnul Nam?
Înăuntru, domnule.
Pe mine mă căutați?
Să mergem la masă dacă n-ai alte planuri.
Desigur. Dați-mi voie să mă încalț.
Vino și tu, domnișoară Jeong.
- Am câteva întrebări. - Da, domnule.
Cum merg lucrurile la localul din Gasan?
Păi...
Am primit un raport în care scrie
că totul merge foarte bine.
Firește, sunt toți profesioniști.
Jin-a a fost mereu în formă.
Ce-i cu ea în ultima vreme?
Știu.
Nu cunoști niciodată pe cineva până nu-și arată adevărata față.
Cine a uitat să aprobe cadourile pentru deschidere?
Ar fi trebuit să verific. Îmi cer scuze.
De când uiți tu lucruri?
O să cercetez ce s-a întâmplat și vă voi raporta.
Să cercetezi amănunțit.
Domnișoară Jeong, acordă-mi un minut.
Vino încoace.
Ei bine...
În legătură cu ce te-a rugat domnul Jo să cercetezi...
Ce o să faci?
Conform indicațiilor, o voi pune pe Jin-a să plătească produsele,
iar lui îi voi spune adevărul.
Adevărul?
Echipa noastră păstrează fotocopii
ale fiecărui formular pentru a observa ușor greșelile.
Și am observat că totul a fost în regulă până când l-am aprobat.
Să știi că m-am mai gândit.
Un manager adjunct nu-și permite să plătească pentru tot.
O cină pentru echipă...
O să consider că scot echipa la masă.
N-o să fie prea rău, nu?
O sută de rujuri costă 2,1 milioane,
iar 100 de cupoane, 320,000 de woni.
În total, sunt 2,42 milioane de woni, domnule.
Bine.
Știu să fac o adunare.
Voiam doar să verific.
Cine îi spune domnului Jo...
O voi face eu.
Felicitări tuturor!
Am observat că lucrăm foarte bine în echipă.
Am muncit așa mult, că mi-am rupt unghiile.
Tu doar ai apăsat niște butoane.
Pe mine mă dor rău umerii.
Mâine ce se va întâmpla?
O să încerc să discut cu proprietarul.
Câțiva s-ar putea să trebuiască să mai lucreze aici.
Nu-mi pasă ce se întâmplă, eu nu mai vin și mâine.
- Ne mai vedem. - Pa.
- Mersi. Bravo.
Asta ne e slujba.
Ai face bine să te revanșezi personal.
- Pa. - Pa.
Și voi ar trebui să plecați acasă.
Trebuie să duc mașina înapoi la birou.
Trebuie să trec pe la proprietar. O returnez când termin.
- Bine lucrat! - Să vin cu tine?
Deja mă simt prost că te-am pus la muncă.
Du-te acasă și odihnește-te.
- Pe mâine. - Pa.
Bravo!
Picioarele mele!
Domnule, nu rezolvați nimic evitându-mă.
Vă rog să mă sunați.
Măgarul ăla a zis că ești așa, corect?
„Măgarul ăla”?
Să vorbesc despre el cu respect, acum că ieși iar cu el?
Ce vrei să spui?
Gyeong-seon ți-a zis asta? A zis că ies iar cu el?
Nu, dar m-am gândit că îți va fi greu să te desparți de el,
știind că v-ați iubit nebunește.
„Ne-am iubit nebunește”?
Care e problema ta?
De ce te grăbești să tragi concluzii?
Știu tot, bine?
Cred că ați fost un cuplu deosebit.
Și colegei tale-i e milă.
Tu n-ai fost niciodată așa într-o relație?
Trebuie să pui pasiune.
Dacă nu ești pasional, tu ești cel ciudat.
Înseamnă doar că nu respecți cealaltă persoană.
E normal
să fiți nebuni unul după altul când sunteți îndrăgostiți, da?
Serios? Probabil că ești expertă în dragoste.
O să țin minte și o să profit de asta.
De ce ești mereu sarcastic?
Cine, eu?
Și acum ai părut sarcastic.
Te înșeli.
Iar ai făcut-o.
Îmi cer scuze dacă te-am supărat.
Îmi pare rău.
Plouă.
Într-adevăr.
Nu s-a anunțat că va ploua.
Ai umbrelă?
Nu.
O să mă duc acasă prin ploaie.
De ce ai face așa ceva?
M-ai enervat rău, simt nevoia să mă răcoresc.
Deja mi-am cerut scuze, las-o mai moale.
Bine.
Eu ar trebui să-mi cer scuze.
N-ai putut mânca pizza aceea delicioasă
cu Se-yeong din cauza mea.
N-am avut de ales, sper că mă vei putea ierta.
N-am de ce să te iert.
Hai să mergem împreună. O să vii oricum, nu?
De ce? Nu vreau să merg undeva unde mă voi simți nepoftită.
De ce te-ai simți așa?
Nu te prinzi, așa-i?
M-ai întrebat dacă vreau să vin cu voi.
N-ai zis: „Hai să mergem împreună.”
Așa am întrebat?
N-am formulat cum trebuie fiindcă eram zăpăcit.
Sunt convinsă că erai foarte zăpăcit.
Auzi?
Pentru voi contează doar aspectul?
Probabil.
Bărbații sunt dezgustători.
Tu ești mai frumoasă.
Nu se va opri curând.
Să chemăm un taxi.
Și după ce cobori? Așteaptă aici, mă duc să cumpăr o umbrelă.
Lasă, hai să mergem...
- Cât este? - E 8,000 de woni.
Poftim?
Vino încoace.
Credeam că nu vrei să mă ud.
M-am udat și eu.
Doamne! Apropo, de ce ai cumpărat o singură umbrelă?
Și de ce e roșie?
Nu știi? E risipă de bani să cumperi umbrele și brichete.
O să te îmbogățești repede.
Dar dacă ții umbrela așa, în curând ajungem ciuciulete amândoi.
Există o soluție pentru asta.
Care?
Putem face asta.
Să luăm taxiul ăla?
Ei bine...
Ar fi frumos ca înainte să ne mai trezim un pic.
Atunci,
să ne mai plimbăm puțin înainte să luăm taxiul.
Da, și eu zic la fel.
Nu știam că ești așa micuță.
Ce?
N-am știut, fiindcă lovești puternic,
- ...însă ești foarte micuță. - Hei, nu sunt micuță!
Sunt de înălțime medie.
Doamne, nu mă subestima!
Știu bine cum sunt femeile...
Chiar așa?
Glumeam, doar.
Sigur, cum zici tu.
Să vedem un film weekendul ăsta?
N-am mai fost la film de secole.
Nu așa zic mamele?
Pramatie...
Hei.
Se face târziu.
Ar trebui să te duci.
Plec după ce te văd că intri.
Ești foarte manierat azi.
Încă ceva.
Ce?
Cadou pentru tine.
Dar tu ai cumpărat-o.
De asta e cadou. Poftim.
Mulțumesc.
Intră.
În regulă.
Pa.
- Drum bun. - Vise plăcute.
Și ție.
Aveți trei zile.
Vom închide cafeneaua dacă nu dați niciun semn.
Hei.
Ești la muncă?
Încă nu. A trebuit să mă opresc undeva.
- Ce e? - Ei bine...
Mi-e poftă de o cafea făcută de un expert.
Domnule, mai întâi trebuie să vă faceți programare.
Ce dificilă ești!
Timpul meu e costisitor. Nu știai?
Încă nu te-ai trezit, deci.
Așteaptă acolo.
FIRMĂ DE AVOCATURĂ
Da, domnule.
Da, tată. Spune.
Nu, e în regulă.
Mă întrebam
dacă ai cumva timp azi.
Da.
Spune-i să vină orice-ar fi.
Probabil că ești ocupat dacă ai luat un caz important.
Firește, înțeleg.
Da.
Serios?
În regulă, atunci.
Bine.
Ce-a zis?
Cred că e ocupat zilele astea.
- Poate să vină sau nu? - Poftim?
- A zis că vine. - Mă enervezi.
Stai, vine și Seung-ho. Avem suficientă carne pentru toți?
N-ar trebui să-i spunem lui Jin-a că vine Gyu-min?
Sunt convinsă că vor vorbi între ei.
Ai primit un mesaj.
Se-yeong, mâncăm azi pizza aia?
Să fac rezervare la pizzerie pentru seara asta?
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Ai planuri diseară?
E Jun-hui. Vrea să ieșim azi la o pizza.
Dacă știam, nu mai mâncam de prânz.
Cred că m-am îngrășat un pic în ultima vreme.
Așa-i că pare că m-am îngrășat?
Nu știu, nu am fost foarte atentă.
Eu am plecat.
Tu ce faci deseară, Ye-eun?
Trebuie să refac studiul meniului, fiindcă a fost respins.
Totuși, trebuie să iei cina. Hai. Fac eu cinste.
Serios? Bine.
Unde mergem?
Undeva unde au mâncare și băutură.
- Să mergem. - Bine.
Eu plec, atunci.
Nu vii cu noi?
- Am planuri. - Se duce la club.
Da?
Îmi plac cluburile.
Serios? Ar trebui să ieșim împreună data viitoare.
Azi am altceva.
În regulă.
Data viitoare să ne duci într-un club la modă.
Puteți face planuri data viitoare.
Am reținut. Ai grijă să se distreze.
Și eu voi face la fel pentru el.
- Mergem? - Haide.
Pe curând.
Seung-ho, ai ajuns deja?
E vreo problemă, domnișoară Yoon?
Nu.
Din senin, am poftă să beau.
Te gândești des la fostul tău?
O să zici că mint dacă-ți spun că nu.
Trebuie să cunoști pe cineva nou ca să-l uiți pe fostul.
Ar trebui să ieși cu cineva nou.
Mă descurc, lasă.
De ce? E bine să treci la o relație nouă cât de repede posibil.
În felul ăsta, e mai puțin probabil să faci aceleași greșeli,
așa vei avea mai puține regrete.
Pari expertă.
Poate că nu am multă experiență,
dar știu destule despre relații.
Sunt mândră de tine.
Apropo,
cât preț ar trebui să pun pe ce-mi zice sau ce-mi face un tip?
Cred că niciunul.
Nimic?
„Putem spune orice și face orice e nevoie ca să seducem fetele.”
Am studiat ingineria.
Asta am auzit cel mai des de la băieții din facultate.
Dar dacă un tip se dă la o fată,
asta nu înseamnă că e atras de ea?
Probabil.
Însă, după cum a zis și mama, băieții nu refuză fetele.
Pun pariu că flirtează cu toate ca să aibă de unde alege.
Doamne!
MĂGARUL DE GYU-MIN
- Revin, trebuie să răspund. - Sigur.
Hei, de ce dracului mă tot suni?
Sunt eu, tata.
Tată?
De ce mă suni de la Gyu-min...
Tată, ești cu el în momentul ăsta?
Nu pot să cred că ai luat și ai adus astea
tocmai din State pentru mine.
Ai probleme de încredere?
Nu mi-ai mai luat niciodată cadouri.
Hei, ești sigur că ești suficient de deștept încât să îți iei doctoratul?
E prima dată când mă întorc din State.
Ai dreptate.
Doamne, e rândul tău.
Știi că eu și sora ta lucrăm în aceeași clădire?
Serios?
Nu te interesează?
Pe tine te interesează tot ce face sora ta?
De ce m-ar interesa?
Și atunci?
De fapt, chiar voiam să te chem pe la mine,
dar nu pot din cauza prietenului ei.
- Are prieten? - Nu știai, deci.
E un tip pe care mama îl adoră.
Are o educație impresionantă, iar familia lui e foarte bogată.
Și vine pe la voi?
Da, vine des.
Mă bucur că nu îl văd des, fiindcă sunt la școală mai mereu.
Când ăia doi sunt împreună...
Îmi vine să vărs. Sunt respingători.
Ce naiba?
Scuze.
Hei.
- Scuze. - E în regulă.
Ce-i cu tine?
Doamne, care e problema?
Jin-a.
De ce stai așa acolo?
Uite, Gyu-min ne-a luat eșarfe asortate
mie și tatălui tău.
Sunt foarte frumoase.
- Vino să vezi. - Trebuie să mă schimb.
Stai.
Gyu-min, mănâncă, am făcut multă mâncare.
- Nu ți-am cerut să faci asta! - Vorbește mai încet!
Mi-a zis tot. A zis că v-ați certat.
Asta ți-a zis?
Toate cuplurile au discuții și certuri.
A venit să vă împăcați. De ce te-ai uitat așa urât la el?
De ce devii tot mai irascibilă odată cu vârsta?
- Ai băut? - Cum să nu fi băut?
Nu pot face față trează.
Sunt adult. De ce trebuie să vă amestecați...
Exact de asta.
Încă nu știi cum să te descurci cu bărbatul tău?
Tu ne-ai implicat.
Nu ți-e jenă să-l vezi pe Gyu-min?
Fii mai bună, da?
Ți-am zis de atâtea ori.
Nu vei reuși să mai găsești altul ca el.
El e avocat la o firmă renumită,
familia lui, și mai și.
Ambii lui părinți au absolvit Universitatea Națională Seoul.
Nu mai e nevoie să continui, nu?
E important să alegi un soț bun
și e la fel de important să ai socri drăguți.
Gyu-min e perfect în toate privințele
și ar trebui să te consideri tare norocoasă.
Ar trebui să fii recunoscătoare.
Habar n-ai.
Să nu te prind că faci grimase.
- Pa. - Mulțumesc.
Vino pe la mine.
- Nu, e în regulă. - Din cauza prietenului lui Jin-a?
Cui îi pasă? O să stăm în camera mea, oricum.
Am zis că e în regulă.
Dar trebuie să-ți văd părinții, deci hai să alegem altă zi.
Urma să te rog să-mi instalezi jocurile astea pe calculator.
Știam că asta plănuiai, idiotule.
Pa.
Seung-ho!
Ce durează atât?
Vai de mine!
Mamă, tată, nu-i nevoie să fiți surprinși.
M-am gândit că poate asta vrea Gyu-min.
Mi-a zis că sunt precum konjac-ul.
Cu alte cuvinte, mă crede anostă.
Dragă, de ce stai așa? Uită-te la mine.
Cum arăt? Îți place?
Ei bine?
Probabil că nici asta nu e de ajuns.
Trebuia să port o fustă mai scurtă?
Să mă fi dat cu un ruj mai roșu?
Corect! Ciorapi de plasă!
- Nu am, deci ar trebui să-i rup pe... - Hei!
Corect, am uitat că sunt și părinții mei aici.
Ar fi cam necuvenit, nu?
Da, vino și stai cu noi.
Ia loc, bine?
Mi-e poftă de un pahar de vin.
Nu ieși cu nimeni?
Nu.
Serios? Nu e deloc stilul tău.
Îți place de cineva?
Îți place. Hai, povestește-mi despre ea.
Ce vrei să știi?
Bănuiesc că nu merge prea bine.
N-am dreptate?
Ești telepat sau ce?
Care e problema? Cine e? Câți ani are?
Are 23 sau 24?
Are 35 de ani.
Dementule, ți-ai pierdut mințile?
De când te-ai întors din State ai luat-o razna.
Ai zis că are 35 de ani?
Adică e de vârsta surorilor noastre.
Cum e posibil așa ceva?
E ca și când ai ieși cu soră-mea.
Vai de mine, ce m-am înfiorat!
Ascultă, pune-i capăt, până nu devine treabă serioasă.
Să nu intri în bucluc, bine?
Mamă.
Pe tine te-a înșelat tata vreodată atunci când ieșeați împreună?
Doamne, ce fel de persoană mă crezi?
Am fost și voi fi mereu devotat unei singure femei, Kim Mi-yeon.
„Sunt aici și te admir, puștoaico.”
Devotat pe naiba! Ba chiar l-am prins cu mâța-n sac.
Serios?
Doamne, s-a întâmplat acum o viață.
Și ce ai făcut, mamă? Ai trecut cu vederea?
Firește că nu. I-am dat una zdravănă în cap.
- Așa? - Doare.
Hei!
Dă-ți seama când întreci măsura.
Ce-a fost asta?
Dragă, fă liniște.
Gyu-min.
Da, mamă.
Te vezi cu alta, nu-i așa?
N-am cuvinte.
Nu am crezut că poți face așa ceva. Mă simt foarte trădată.
- Cum îndrăznești... - Dragă!
Doamne, tată...
- Dați-mi drumul. - Tată.
Probabil e încă acolo.
Vai, ăia doi sigur sunt unul călare pe celălalt.
Părinții nu sunt acasă?
Părinții mei îi încurajează.
Sunteți adulți. Nu puteați discuta?
Doamne, vai de mine!
Ce-i harababura asta? Pe bune.
- Tu de ce ești supărat? - Doamne!
- Ajunge! - O să pățești ceva, tată!
Recunosc că am greșit.
Dar și Jin-a a greșit. M-a înșelat.
Are prieten.
Gyu-min!
Ce? Nu inventez nimic.
De asta ai venit aici? Să faci scandal?
Crezi că mi-a fost ușor să vin?
Atunci de ce ai venit?
Părinții tăi m-au invitat. Cum să-i refuz?
Trebuia să refuzi.
Dacă aveai măcar un pic de respect pentru mine și părinții mei,
ar fi trebuit să refuzi.
Dacă beam mai mult, nu m-aș fi mulțumit cu o singură palmă...
- Doamne, Jin-a, ce se petrece... - Bine, hai, lovește-mă.
Lovește-mă cât vrei, dacă te face să te simți mai bine. Haide.
Ce disperat pari!
Încerc să repar lucrurile.
- Hai s-o luăm de la capăt și... - Nici gând!
Nu se va întâmpla niciodată.
Chiar vrei să ne despărțim?
Eu credeam că am terminat.
Jin-a, ce se petrece?
Vă explic totul mai târziu.
Hei, de ce mai târziu? Zi-le acum.
Să vorbim în fața lor?
Cine e ticălosul care te-a luat de la muncă?
El cine e?
Făceai pe fidela, iar eu păream un măgar care te-a înșelat.
Dar tu?
Te simți mai bine acum că mă acuzi?
Atunci de ce nu-mi spui cine e tipul ăla?
Nu te-ai ascunde dacă n-ar fi ceva rău.
Simt că înnebunesc dacă nu-mi spui!
Îmi place de el.
Bine.
Îmi place. Ai vreo problemă cu asta?
Doamne, nici nu știu ce să mă fac acum!
Am ajuns acasă.
A venit Seung-ho. Ce facem?
Doamne, Jun-hui!
- Doamne! - Care e problema?
Ce s-a întâmplat?
Păi, să explic...
E tipul ăla.
Despre ce vorbești? Care tip?
Cine? Jun-hui?
Trebuie să explici.
Ia mâna de pe ea.
Hei.
Urmează-mă.
- Încetați! - Hei!
- Ce-i cu voi? - Doamne!
- Hei, dă-i drumul! - Jun-hui!
- Hei! - Ce ne facem?
Hei!
Lui Jin-a îi place de el. Ea a zis-o.
- Aud că ai venit. - Bună.
Ai venit să mă vezi pe mine?
Ce mică și dulce ești!
Ai uitat câți ani am?
- Unii încă te cred drăguță... - Nu ți-ar fi...
indiferent de vârstă.
Și relațiile depind de sincronizare.
Dacă tot ratăm momentul potrivit?
Aș face bine să mă mișc.
Trebuie să îndrăznesc.
Jin-a, mă întrebam...
dacă...
„Dacă”?
- Dacă te rog... - Ce să mă rogi?
Dacă te rog...
să îmi faci mâine cinste cu masa?
Subtitrarea: Clara Lițescu