UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Ai venit.
Tu mi-ai zis să vin.
EPISODUL 5
Mi-a fost tare dor de tine.
Și mie.
Hai să intrăm.
Vrei o cafea?
Da.
De ce te porți de parcă n-ai mai fost aici?
Ai dreptate.
Simte-te ca acasă.
Să încep?
Adu-mi o cafea bună.
Nu te relaxa prea tare.
Iar ai îndoieli, nu-i așa?
„Chiar pot face asta?”
Am închis ochii cât am străbătut palierul
ca să nu văd ușa lui Gyeong-seon.
Doamne!
Știi de ce-mi aduce aminte toată situația asta?
Știi cum își invită copiii prietenii pe la ei
atunci când părinții nu sunt acasă
și fac ce n-ar trebui.
Adică așa?
M-ai luat pe nepregătite.
Seung-ho!
Jin-a lucrează și azi?
Cine știe? Nu e genul
care să-mi spună cu ce se ocupă.
N-ai luat micul dejun azi. Mănâncă orez dacă nu vrei tăieței.
- Nu contează. - De ce să nu conteze?
Ar trebui să mănânci ce-ți place mai mult.
Tu ești stâlpul familiei și singurul copil care mă face mândră.
Să mergem la cumpărături după masă.
O să-ți iau niște haine, pantofi și ce mai ai tu nevoie...
Vreau să mă duc pe la Jun-hui.
De ce? O să vă jucați și atât.
Nu e ca și când te-ar ajuta să înveți.
Mamă, tu habar n-ai.
Trebuie să fii deștept ca să te joci.
Iar Jun-hui creează acele jocuri.
De ce s-a dus la Arte dacă e așa deștept?
Ce prostii spui acolo?
Spun că, indiferent cât e el de deștept,
tu ești la un alt nivel față de el.
Sunteți prieteni de când erați mici,
așa că nu-ți voi spune să te îndepărtezi de el,
dar de acum înainte ar trebui să te împrietenești
cu cei de pe urma cărora poți beneficia pe viitor.
Nu vreau să te zbați.
Trebuie să fii pregătit dinainte, astfel încât...
Am terminat.
Nici măcar nu ți-ai terminat mâncarea!
Tu ce-ai pățit?
Poate că nu vrei să auzi lucrurile astea acum,
dar până la urmă o să-ți dai seama că am avut dreptate.
Doamne!
E Gyeong-seon.
Nu poți să nu răspunzi?
E a doua oară când mă sună.
Ce făceai?
Vorbeam la telefon cu o colegă.
Am înțeles. Voiam să-ți arăt marea.
Iat-o!
Nu-i așa că e minunată?
Da, e o priveliște extraordinară.
Ce s-a întâmplat? Pari tristă.
Nu s-a întâmplat nimic, sunt doar geloasă că ești acolo.
Ar fi trebuit să mergem împreună. Compania ta a organizat-o.
Într-adevăr.
Văd că ești afară. Unde anume?
Mi se pare cunoscut.
Mă întâlnesc cu cineva aici.
E un parc de lângă birou.
Poftim? Te vezi cu vreun băiat?
Din păcate, nu.
- Evident. Nici n-ar fi trebuit să întreb. - Exact.
Stau doar o zi, să nu plângi cât sunt plecată, bine?
Bine, Gyeong-seon.
- Ne auzim curând. - În regulă.
Ce s-a întâmplat?
Eu...
Trebuie să mă duc la toaletă.
Bine ai revenit.
Te-a zămislit natura
Și când te-a întrupat
A strâns tot ce e mai gingaș pe lume
Într-o singură ființă...
Cum poate fi atât de indiferent?
Așa pretinde, dar sigur e foarte emoționat.
Ea pare atât de emoționată, că nici nu știe încotro să privească
sau unde să-și țină mâinile.
Dar el nu e așa.
Pare că doar ea e îndrăgostită.
Dacă își arată emoțiile, ar putea-o neliniști.
Așadar, ascunde ce simte.
Ea de unde să știe ce simte el, dacă el nu-i spune?
Sigur vrea să-i spună.
Dar...
Dar ce?
Cuvintele nu pot descrie totul.
Începi să-ți faci griji, nu-i așa?
De asta n-o spun cu voce tare.
Indiferent de câte ori o spun,
tu nu mă crezi și mă întrebi iar și iar.
Ar trebui să asculți de mine.
„Ar trebui să asculți de mine”?
Ești obraznic. Sunt mai mare ca tine.
Ești iubita mea.
Mereu despici firul în patru.
Spun adevărul.
De ce? Vrei să fiu iarăși prietenul fratelui tău mai mic?
Uită-te la mine.
Nu, vreau să mă uit la film.
Eu vreau să mă uit la tine.
Să te țin în brațe.
Vreau să te țin mai aproape, Jin-a.
E ireal
că în fața mea stă o asemenea frumusețe.
Acum pare adevărat, nu?
De ce nu ești serioasă măcar cinci minute?
Fiindcă mi-e rușine.
De ce ți-e rușine?
N-am depășit stadiul?
Nu ți-ar fi...
Poți rămâne peste noapte?
Mamă, ar trebui să dormi în pat.
Tată, și tu la fel. Nu dormiți pe canapea.
Vai, am ațipit.
Nu, nu dormeam.
Ce zici de o bere cu tata?
N-o face pe mama să te certe. Du-te și te culcă.
Nu vă cert. Beți o bere.
Nu, o să mă îngraș dacă beau noaptea, târziu.
Dacă știi asta, cum ai ajuns să bei în fiecare seară?
În fine.
Din partea mea, îmbătați-vă, nu-mi pasă.
Eu mă duc să mă culc.
Mă dau bătută.
Nu mai am opțiuni.
Sunt praf.
Hei, trișezi!
- Dă-mi-o înapoi. - Ce...
Stai, o să...
Ce-ai pățit?
Uite-o.
Anulează jocul.
Uită tot ce s-a întâmplat.
Am ajuns.
O să plec.
Pa.
Acum chiar trebuie să plec.
O meriți.
Ne mai vedem.
Pa.
Du-te. Ne mai vedem.
Pa.
Du-te.
Tată, te-ai trezit deja?
Da. Ai fost pe afară?
Da, am făcut mișcare.
Ai făcut mișcare?
Da, nu m-am simțit bine în ultima perioadă.
Și nu am putut să adorm după ce m-am trezit.
Așa că am ieșit la o plimbare.
Data viitoare, să ieși pe lumină sau să mă iei cu tine.
Nu m-am dus departe. M-am plimbat prin apropiere.
- Mă duc în cameră. - Bine.
- Salut. - Bună dimineața.
- Nu ne-am văzut de mult. - Jin-a.
- Haide, bate palma. - Ce?
Bate palma.
Sunt mândră de tine.
- Ce e? - Aud că i-ai tras clapa domnului Kong.
Nu i-am tras nicio clapă.
Atunci ce s-a întâmplat? Tu nu-l refuzai.
Ce fel de persoană m-ați considerat până acum?
- Un supus loial. - Un supus loial
ce ne pune într-o lumină proastă.
Spun doar că ai făcut treabă bună.
Mă bucur că acum ești de-a noastră.
Parcă e într-o organizație secretă.
În care tu n-o să poți intra niciodată, Dong-u.
Nici nu vreau.
Eu vreau să intru.
Eu nu intenționez, dar îți urez baftă.
Domnișoară Yoon.
Urmează-mă.
Poftim?
Nu prea e stilul „Tamburinei”.
- Parcă ar fi altcineva. - Știu.
Nu sunt niște neica-nimeni, să știi.
Sunt rudele mele.
Cum mai dau eu ochii cu ei acum?
N-o să scapi cu o simplă scuză, înțelegi?
Nu mi-am cerut scuze, domnule.
Domnule Nam.
Nu prea știu cu ce am greșit.
Am rezolvat fiecare sarcină pe care o aveam la cafenea.
Îmi puteți spune cu exactitate
cu ce anume am greșit?
El nu despre asta vorbește.
Nu te face că nu pricepi.
Eu vă spun că mi-am făcut treaba ca supraveghetor.
Nu sunt obligată să fac nimic din ce nu are legătură cu asta.
Domnule Nam, e greșit din partea mea să gândesc în felul ăsta?
Ei bine...
Cât despre slujba ta...
În fine, eu n-am zis că ai greșit.
Spun doar că există momente când trebuie să...
Domnule Kong, de ce
ai abordat situația așa?
Nu ești un amator.
Ai fi putut bea ceva cu ei la prânz.
De ce ai făcut atâta caz?
Îmi cer scuze, domnule.
Auzi?
Pare ușor să te dai la fete.
Dar nicio fată nu acceptă
când o invit la masă.
Roag-o pe ea să-ți facă cinste.
Eu nu știu dacă iese cu mine nici dacă fac eu cinste.
Deci sigur n-o să-i convină dacă îi cer să facă cinste.
La mine a funcționat.
Iar ești arogant.
Haide.
Poți, te rog, să-mi faci lipeala cu...
E domnișoara Yoon.
- Întoarce-te tu primul. - Ce...
Știu că e amica ta, dar nu te amesteca în munca ei.
Măcar atât știu și eu.
Mare pramatie ești.
Ne mai vedem.
Nu sta așa acolo, vorbește cu mine.
Care e problema?
Scuze, aveți o brichetă?
Nu fumez, îmi pare rău.
Serios?
Acum că mă gândesc, și eu încerc să mă las.
Hei, tu erai! Ce faci pe aici?
În fine...
Să fim mai buni data viitoare, bine?
Despre ce era vorba?
- De ce te-a adus aici? - Ai mâncat de prânz?
Ce s-a întâmplat?
Ce?
Ce-i cu tine?
Ia uite, astea chiar funcționează. N-am auzit nimic.
- Ce-a zis? Ai auzit? - Doamne.
Vrei să am grijă ca obsedatul ăla să nu mai calce în birou?
Să nu-l lași să facă ce vrea.
Firește că nu.
Am devenit tare curajoasă.
Mă descurc singură cu el.
Cu dopuri?
Nu.
Mă ocrotește un flăcău chipeș.
E tare satisfăcător să aud asta.
Mai târziu o să mă văd cu Gyeong-seon.
Și cu mine cum rămâne?
E chiar un pic supărată pe mine
că am amânat să ies cu ea.
- Atunci vin cu tine. - Ce?
Pot fi un actor bun. Punem pariu?
Pariu pe 50,000 de woni?
S-a făcut. Să ajungi înaintea mea.
Vin și eu mai târziu.
Ia te uită, deja ai plănuit tot.
Du-te.
Ești nebun? Suntem la serviciu.
Dumnezeule!
Putem mânca în oraș.
Gătitul e bătaie de cap.
Lui Jin-a îi place foarte mult cum fac puiul picant înăbușit.
Nu i-am mai făcut de multă vreme.
Data e...
Apropo, ai ieșit de curând din Seoul?
Am găsit o chitanță în mașină.
Era de la Myeoncheon, care e în drum spre Dangjin.
Dar data era tot cea în care Jin-a a fost acolo în delegație.
Eu am dus-o.
Da? De ce?
Mă străduiam degeaba să vin cu idei noi, așa că am vrut să fug o zi
și am auzit că se ducea acolo.
Dar de ce nu mi-ai zis? Nici Jin-a nu mi-a zis.
Nu era ceva important.
Ai nevoie și de asta, nu?
Cine pune castraveți la puiul înăbușit?
Ai dreptate, cred.
În fine.
Ai ajuns devreme.
Da. Unde e Gyeong-seon?
Aici!
Salut!
Ai înnebunit?
Stai, piciorul...
- Pentru delegație... - Da?
M-a dus el fiindcă voia să găsească idei.
Și, recunosc, e un șofer groaznic.
De asta nu trebuie să fii drăguț cu oricine.
Ea nu e o oarecare, Jin-a face parte din familie.
O să am grijă ca Jin-a să întâlnească un băiat
care e foarte binecrescut și fidel.
Uită-te la tine! Tresari și numai când auzi asta.
Vai, ce prostuță ești!
Nu glumesc.
Sunt cu ochii pe un tip.
Un client de-ai mei...
Cât de bine îți cunoști clienții?
De ce vrei s-o combini cu un oarecare?
Nu gândi așa. Vine de multă vreme în cafeneaua mea.
Are și o slujbă bună.
Doar asta e important?
Și eu mă calific.
Nu te considerăm bărbat.
Atunci sunt femeie?
De ce vă ciondăniți pentru ceva atât de prostesc?
Și, ca să știi, nu vreau să ies cu nimeni deocamdată.
De ce?
Din cauza lui Gyu-min?
Ar trebui să-ți găsești pe altul și să-ți vezi de viață.
- Da, știu asta. - Doamne.
Dar deocamdată nu mă interesează. Voi vedea.
Cum zici tu. Nu mai spune prostii, bine?
O să găsesc eu o soluție pentru tine de data asta, așteaptă doar.
- Unde te duci? - Ce-i asta?
Să mai aduc de băut.
Să aduci mult, bine?
Mă duc după el și aduc o tonă de băutură.
Bine, isteață foc ce ești!
Îmi datorezi 50,000.
Mai lipsea să-i spui că suntem împreună.
M-am enervat foarte rău.
Deja?
Doar dintr-atât?
Și zici să am încredere.
De ce vorbești așa?
Trebuia să stau și să ascult?
Îmi va combina prietena cu...
Cum să suport ca tu să ieși cu altul?
Am ieșit eu cu altul?
Am zis măcar că voi ieși cu el?
Zicea și ea, așa. De ce o iei așa de în serios?
Nici măcar nu vreau să spună asta.
Chiar așa de mult mă placi?
Da.
Seo Jun-hui.
Am încredere în tine.
Și voi avea întotdeauna.
Așadar, ar trebui...
să încercăm să nu lăsăm lucrurile astea să ne supere, bine?
Fii profesionist, bine?
Bine.
Să nu mai faci vreodată așa de față cu Gyeong-seon.
În regulă.
Complici lucrurile.
Uite un taxi.
- Urcă-te, Jin-a. - Bine.
A fost foarte plăcută cina, Gyeong-seon.
Mulțumesc. Hai că mă duc.
- Sună-mă când ajungi acasă. - Bine!
Ai grijă de tine.
- Duceți-o acasă în siguranță. - Bine.
Să mergem.
Trebuie să cumpăr țigări.
De acum înainte, nici să nu aduci vorba de prefăcut sau pariuri.
N-o mai fac nici pentru un milion.
Tu de ce crezi? Nu e amuzant, fiindcă știu că voi câștiga.
În plus, tu nici măcar nu-mi dai banii.
Nu râde.
Și ce-a fost cu mutra aia când m-am suit în taxi?
Te vedea Gyeong-seon.
Mă rog...
Scurtătura?
De ce vrei să cobor acolo?
Unde ești acum?
Mulțumesc. Pot plăti cu cardul, nu?
Firește. Doriți bonul?
Nu, e în regulă.
Tocmai am coborât.
Unde ești?
Ești pe drum?
Știu că sunt frumoasă, înțeleg că ești îngrijorat când umblu singură noaptea,
dar exagerezi cu grija.
Am mâncat mult, trebuia să fac niște mișcare.
Bine, am venit fiindcă voiam să vorbim.
Voiam ca primul sărut să fie acolo.
Cine a zis că aș vrea asta?
N-am zis că ar fi cu tine.
Glumeam. Nu fi așa o diletantă, da?
Nici nu doare, m-am obișnuit să mă pocnești.
Te-am pocnit de mult prea multe ori.
N-are nimic.
Te ajut să te călești.
Bine.
Sunteți adorabili.
Vine mâncarea.
- Mulțumim. - Cu plăcere.
- E bună? - E foarte bună.
TE IUBESC, JIN-A
Bună ziua.
Pentru domnișoara Yoon, etajul 12.
- Bună. - Am venit să ridic pachetul.
Bine. Puteți completa formularul ăsta?
Mulțumesc.
TE IUBESC. ÎMI PARE RĂU. IARTĂ-MĂ.
- Probabil că o iubește mult. - E tare frumos.
De asta se poartă Jin-a așa diferit?
- Ce dezamăgitor! - Ia te uită!
Cred că domnișoara Yoon se bucură mult.
Oare eu când voi primi unul așa?
Ce e aia?
Hei, Jun-hui, am vești importante.
O știi pe Jin-a care lucrează mai jos?
Și tu îi folosești numele mic.
Mă rog, am aflat că domnișoara Yoon are prieten.
- De unde știi? - Eram în hol.
Era așa de mare?
Nu, era un buchet de flori uite atât.
Scria pe el: „Te iubesc, Jin-a.”
Nu-i o veste colosală?
Hei!
Unde te duci?
Jun-hui!
În plus față de ce am zis azi,
avem reguli noi care trebuie respectate în cafenele,
vă rugăm să citiți ghidul cu atenție.
Și când veți angaja personal nou cu jumătate de normă,
trebuie să aveți grijă să vină aici și să primească instructajul de bază.
Dacă vă prindem că n-o faceți, vă scădem punctajul.
- Bine. - Bine.
Vă mulțumim.
- Mulțumim. - Mulțumim.
Hai la masă dacă nu ai alte planuri.
Nu mi-e comod să mănânc cu șefa mea.
- Atunci hai să bem o cafea. - Bine.
Jun-hui.
- Salut. - Ce cauți aici?
Poftim?
Tu ce cauți aici?
Am venit la o sesiune de instruire,
iar domnișoara Kang voia să bem o cafea.
Înțeleg.
Ați plănuit asta?
Poftim?
Nu. Ce...
Nu, nicidecum.
Chiar voiam să bem o cafea împreună.
Glumeam, ai luat-o prea în serios.
Hei, de unde știai că voi fi aici?
Nu știam.
Am venit să-i cer o cafea gratis lui Jin-a,
dar am uitat că n-a venit la birou.
Pot să beau o cafea gratis cu sora mea?
Firește.
Da, desigur.
Mulțumesc.
Ce prostuță sunt!
Intră.
Ce-i cu tine? Tu nu prea ceri favoruri.
Am făcut ce era nevoie pentru o cafea.
Pe aici, te rog.
Salut.
- Bună. - Bună.
- Ce? - Ea e patroana cafenelei din Suseo.
E sora domnului Seo.
Probabil că Se-yeong a început să se dea la el.
În ritmul ăsta, în curând o să-l prezinte părinților.
Uită-te peste astea.
Nu îmi place să fac schimbări, inclusiv la cei din jurul meu.
O zici de parcă
te-am chemat aici ca să-ți vând ceva.
Sunt aparate proaspăt importate,
voiam să ți le arăt ca să știi de ele pe viitor.
Nu știam că o să fii așa, fiindcă ești perspicace.
Dar tu chiar iei glumele în serios.
De obicei mă prind la glume.
Dar se pare că încă nu mă simt în largul meu în prezența ta.
Ne putem întâlni mai des, să devenim mai apropiate?
N-ai venit să bei cafea?
Aveam capul la treabă.
- Trebuie să plec. - Deja?
Puteți să stați un pic de vorbă.
Ne putem vedea acasă oricând.
- Du-te. - Mulțumesc pentru cafea.
Ne vedem acasă.
Să-ți dau un pont.
Să nu te gândești că e ușor de prins.
Nu e ușor de agățat.
- Ai înțeles? - Da.
De ce ai pus bani înăuntru?
Nici măcar n-ai spart atâtea cești. Să nu mai faci așa.
Nu, ia-i, te rog. Am greșit.
Ascultă-mă.
Oricum mă simt prost că lucrezi aici.
Chiar nu e nevoie, pentru o mică greșeală.
Nu ai pățit nimic, nu?
- Știi că sunt puternică. - Da, știu.
- Bună ziua. - Bună.
- Domnișoară Yoon. - De ce-ai venit până aici?
Trebuie să pleci la cina cu echipa. Hai să mergem împreună.
Eu nu vin.
De ce nu? Chiar te-ai hotărât să te schimbi?
Nu e vorba de asta.
Deja am planuri pentru cină.
Atunci nu mă duc nici eu.
Te iubesc, dar câteodată mă enervezi.
Ești o pacoste.
Oricum, trebuie să te duci să-ți iei florile.
Ce flori?
Nu te-ai uitat? Ți-am trimis o poză.
Ah, am uitat. Nu ai voie să folosești telefonul.
Flori?
Prietenul tău ți-a trimis un coș imens cu flori.
- Prietenul meu? - Uite.
Nu-i așa că e frumos?
Angajații au luat-o razna.
Uite. Scrie: „Te iubesc.”
Ai venit cu mașina, nu?
Ce? Domnișoară Yoon.
E gata de aprobare, domnule.
- Unde e? - Era aici.
TE IUBESC, JIN-A. ÎMI PARE RĂU. IARTĂ-MĂ.
JIN-A, ÎMI PARE RĂU PENTRU TOT...
Cum să-l distrug pe ticălos?
Să îl reclam la poliție?
Unde locuiește?
Ce s-a întâmplat?
E toată lumea aici?
Domnul Jo ni se alătură la cină, așadar ar trebui să vină toată lumea.
Domnișoară Yoon, am vorbit clar?
Să mergem.
Da, domnule.
- În regulă. - Dați-mi voie.
- Vă torn eu. - E în regulă.
Domnișoară Yoon!
Jin-a!
Scuze.
- Ce faci? Vino încoace. - Scuze.
Mai putem primi o sticlă de soju?
- O sticlă de soju? - Și încă un pahar.
- Mă ocup eu, domnule Kong. - Ye-eun, stai jos.
Dă-o încoace. O fac eu.
De ce stai acolo?
Încetează, nu face scandal de față cu domnul Jo.
Domnule Jo, știu că sunt nepoliticos.
Dar cred că a sosit vremea să disciplinăm angajații.
Asta nu e o echipă. Nu există camaraderie între angajați.
Are dreptate, domnule.
După cum v-am mai zis...
o organizație ar trebui să fie...
Condusă cum trebuie, știu.
Așadar, ce sugerați să facem?
Păi, cred...
O întâlnire ca asta e o ocazie
să îi învățăm că ar trebui să respecte ordinele superiorilor...
Dong-u!
Da, domnișoară Jeong.
Vino să mă ajuți.
Sigur că da.
La asta vă refereați, corect?
Se poate niște apă?
Doamne, domnișoară Jeong!
Ai devenit mai îndrăzneață după prima revoltă.
Îmi pare rău, chiar trebuie să ajung undeva.
Du-te.
Domnișoară Jeong.
- În legătură cu mai devreme... - Lasă.
Ar trebui să-ți mulțumesc că nu te mai porți ca înainte.
Acum mi-am dat seama cât am fost de jalnică.
Într-adevăr.
Regret sincer cum am fost.
Slavă cerului că ți-ai revenit. Bravo!
Ieși cu cineva, așa-i?
Poftim?
Ești mai frumoasă.
L-am dus o dată acasă când era beat.
Nu știu dacă mai locuiește aici.
Erați tare apropiați.
L-ai dus până și acasă.
Crezi că am vrut?
A insistat Jin-a.
Nu mai spune nimic, mă enervez și mai rău.
Aici e.
Ascultă, să nu-l rănești.
Nu vrem să avem necazuri.
- Hai să discutăm, bine? - Aveți un oaspete.
Hei!
Rahat.
Ce naiba...
Ce ticălos e!
Ce naiba faceți?
Obsedat nenorocit!
Vrei să mori?
Ți-am zis să stai deoparte!
Ce-ți pasă ție?
Hei!
Te omor!
Ți-am zis să nu te apropii de ea.
Ce dracului îți pasă ție?
Hei!
Reclamă-ne la poliție
pentru violare de domiciliu și pagube.
O să te bag la închisoare pentru hărțuire și agresiune sexuală.
Ce? Agresiune sexuală?
- Ce i-ai făcut soră-mii? - Așteaptă.
Seung-ho, pot să explic.
Reclamă-mă pentru asta, ticălosule!
Ești bine?
M-a zdrelit, doar.
Cum adică agresiune sexuală?
Jin-a chiar a fost agresată?
A făcut o scenă la cafenea.
Nu e clar?
Rahatul ăla.
N-ar trebui să-l reclamăm la poliție?
Dacă se întâmplă iar?
N-ar trebui.
Cum facem să nu se mai întâmple?
Abia mi-am făcut timp azi. Trebuie să mă întorc imediat.
O să mă ocup eu.
Haide, tu ai treabă!
Of, Jin-a îmi dă dureri de cap.
Hei, nu face asta.
De ce nu? Ar trebui să-i spun să-și vină-n fire.
Altcineva trebuie învinuit pentru asta. De ce te superi pe ea?
Să nu-i spui.
O s-o stresezi dacă-i zici.
Bine?
Ai înțeles?
Parcă tu i-ai fi frate.
Jin-a n-ar trebui să mai iasă cu nimeni dacă ne face numai necazuri.
Fir-ar să fie!
Gyeong-seon, unde ești?
Ești acasă? Ce faci?
Bei? Cu cine?
Singură.
De ce? Vrei să vii și tu?
Ți-e dor de mine deja?
Da.
O să fur niște beri de la Jun-hui.
Da.
Poți să vii și tu dacă vrei.
Ce?
Vorbește mai tare.
Ce?
De unde mă suni?
Încă muncesc.
Sunt la lucru.
Ești la birou?
De ce lucrezi așa de târziu?
Dar la urma urmei, nu doar tu faci așa.
Nu sunt sigură dacă s-a întors sau dacă a venit și a plecat.
Mereu mă anunță dacă lucrează târziu.
Cred că iese cu cineva în secret.
Tu n-ai observat ceva diferit la el?
Alo?
Jin-a?
LOVE U
Unde ești? Ai treabă?
Nu răspunzi.
De ce nu răspunzi?
Poți să-mi răspunzi?
Mă duc la tine acasă.
Te urmărește cineva?
Ce faci la mine?
La tine?
Casa ta e casa mea.
Sunt obosit. Pleacă, te rog.
Lasă-mă să-mi termin berea. Dă-mi drumul.
Ia asta cu tine și du-te acasă.
Ia și asta. Bea-o și culcă-te.
Nu, o termin pe asta și gata.
Du-te.
Pot să plec după ce termin astea, te rog?
Te rog, fratele meu?
Bine, în regulă.
Nu știu de ce ești supărat, dar nu-ți vărsa nervii pe mine.
O să te omor mâine.
Doamne, ce rău ești!
Pa. Noapte bună.
Acum poți să ieși.
Ce s-a întâmplat?
De ce plângi?
Ce...
Nu mă pot ridica fiindcă mi s-a pus un cârcel.
Doamne!
Vino încoace.
Vai, nu!
Ce ai făcut atâta vreme?
Chiar îmi pare rău.
Iartă-mă.
Doamne.
Ar fi trebuit să te duci acasă. De ce ai venit aici?
Așa dor ți-a fost de mine?
M-am uitat pe camera de luat vederi.
Ce ai făcut cu florile?
Le-am aruncat.
Le-ai aruncat? Unde?
De ce? Le vrei?
Da, le vreau din tot sufletul.
Am crezut că te vor deranja, așa că le-am aruncat.
Credeam că vei înțelege.
Înțeleg.
Și îți sunt recunoscătoare.
Dar nu vreau nici să te deranjez cu așa ceva.
E mai bine dacă mă ocup eu.
N-a făcut decât să te deranjeze iar.
Nu mă deranjează.
La urma urmei, ești aici, cu mine.
Atunci de ce n-ai răspuns la telefon toată ziua?
Ai fost de negăsit.
Am avut o zi grea la muncă.
Data viitoare o să te anunț din timp.
Ai face bine, da.
Altfel o să mă răzbun și o să dispar.
În dulapul meu?
Ar trebui să te pui pe un umeraș data viitoare.
N-o să observe nimeni.
Ce răutăcios ești!
Vino încoace.
Să nu te mai ascunzi așa.
Mi-a părut tare rău.
N-am avut unde altundeva.
Nu va mai fi nevoie să te ascunzi.
Promit.
Ce e asta?
Ce?
O s-o fac eu.
Vai, e foarte frumos!
Ce dulce arăți acum!
Vai, nu!
Unde-mi sunt hainele?
Doamne, cât e ceasul?
Poftim? Stai.
Unde s-a dus? De ce n-a sunat alarma?
Stai.
Tată.
Ai ieșit să faci mișcare?
Da.
Jin-a.
Vreau să...
Am mințit.
Vreau ca toată lumea să știe că ești a mea fiindcă ești foarte frumoasă.
În curând voi împlini 40 de ani.
Spune-mi zece motive pentru care îți place de mine.
Îmi place de tine fiindcă ești tu. Nu există alte motive.
Doamne!
Cei care sunt împreună pe ascuns se recunosc de la o poștă.
Ce s-a întâmplat? Ai făcut ceva?
Numai victima ar putea ști.
Să avem grijă? N-am făcut nimic.
Ce naiba se petrece?
Ce e? Ce s-a întâmplat?
- Jun-hui a văzut asta? - Dă-mi drumul!
- Ce e? - Gyeong-seon o s-o ia razna.
- Cred că iese cu cineva. - Da?
Serios?
Până când trebuie să rămână secret? Ar fi bine să...
Încă un pic. Hai să mai așteptăm un pic.
Subtitrarea: Clara Lițescu