UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Crezi că o să fie bine?
Firește. Mă pot preface foarte bine.
Sunt convinsă că nu vor afla.
EPISODUL 6
Se deschide ușa.
Tată!
Ai ieșit să faci mișcare?
Da.
Jin-a.
Vreau să...
Am mințit.
Ai făcut ceva...
de care aș putea fi dezamăgit?
Da.
Dar poate că n-o să fii dezamăgit.
O să mă străduiesc să nu te dezamăgesc.
Și de asta
nu-ți pot spune nimic în momentul ăsta.
Te rog, mai lasă-mă o vreme.
O să-ți povestesc totul mai încolo.
Până atunci,
ai încredere în mine și așteaptă.
Ești supărat pe mine?
De ce să fiu supărat?
De ce fixezi podeaua așa?
Ce faceți?
Trebuie să te bosumfli așa fiindcă te-am rugat să facem mișcare?
Nu ai grijă de sănătatea ta,
ți-am sugerat-o pentru binele tău.
Nu știi că îmi pasă de tine?
De ce îți faci griji pentru asta?
E tânără și își poate purta singură de grijă.
De ce o deranjezi în ziua ei liberă?
Gata cu prostiile, ieși de-aici! Haide!
Vai, ce-i cu el azi? N-a mai făcut așa până acum.
De ce ești supărată?
Te-ai schimbat ca să ieși cu el?
Mă duc cu el.
Nu e nevoie să te forțezi să te duci cu el.
Pleacă!
Pleacă odată!
Pleacă!
Așteaptă!
Am stat suficient pe afară?
Da, așa cred.
Atunci hai să ne întoarcem.
Tată.
De ce tot spui că n-ai nimic?
Ce a zis?
Nu vreau să-ți faci griji singură acolo.
Chiar nu mi-a zis nimic.
Sincer, ar fi fost mult mai bine dacă țipa la mine.
N-ar fi trebuit să te rog să rămâi peste noapte.
Nu m-ai obligat tu să rămân.
Am rămas fiindcă așa am vrut.
Nu-i nevoie să mă binedispui.
Nu încerc să te binedispun, ci îți spun adevărul.
Ești frumoasă.
Ți-am zis că știu asta deja.
Când îți pot vedea iarăși chipul?
Trec să te iau mai târziu.
O să stau în casă azi.
Măcar atât să fac și eu.
Nu-ți face griji. Știu că pot trece peste asta.
Te am pe tine.
Îl am
lângă mine pe Seo Jun-hui care mă ocrotește,
așadar nimic nu mă poate speria.
Nu sunt speriată deloc.
- Yoon Jin-a. - Da?
Te iubesc.
Chiar te iubesc foarte mult.
JUN-HUI: NU MĂ PLICTISESC DELOC AȘTEPTÂNDU-TE
IUBITA: MĂ SIMT PROST. ÎMI LIPSEȘTI.
JUN-HUI: NU TE GRĂBI, DAR MI-E DOR DE TINE
IUBITA: TATA S-A CULCAT! VIN CURÂND.
JUN-HUI: HAI REPEDE, TE IAU ÎN BRAȚE
JUN-HUI: DEJA MI-E DOR DE TINE
Ai mâncat?
Nu prea am poftă de mâncare.
Deci ai stat nemâncat toată ziua?
Vrei să mănânci ceva?
Spune-mi. Fac eu cinste.
Nu vreau nimic.
Dar trebuie să mănânci ceva.
Ai chef de ceva anume?
Nu prea.
Mă rog, vreau ceva picant.
Ceva picant?
Probabil că vrei kimchi călită.
Acum mi s-a făcut poftă.
Să mergem la Jin-a. Adori kimchi-ul doamnei Kim.
Nu vreau s-o deranjez.
Mereu ne spune că e în regulă,
atâta vreme cât o anunțăm dinainte.
Dă-mi telefonul. Lasă-mă s-o sun pe Jin-a.
Acum mă uit la ceva.
Așteaptă-mă. Îmi aduc geanta după ce anunț că plec.
Ați venit.
- Bună ziua. - Bună.
Mereu cumperi ceva când vii aici?
Nu era nevoie.
V-am adus niște fructe.
- Domnule Yoon, am ajuns! - Salut.
- Bine ați venit. - Bună ziua.
Intrați.
De azi-dimineață e entuziasmat că o să bea.
Uită-te la el cum face grătarul.
Eu și domnul Yoon chiar semănăm!
- Jin-a unde e? - Încă doarme.
Cum să stea în pat când eu sunt aici?
Pramatie!
Ce? Cine e?
- Hei! - Ce?
Ce faci aici?
Nu mi-ai zis că vii pe aici.
- Doamne! - Vai de mine!
Hei! Doamne!
Scuze.
- Când ați venit? - Doamne!
Am sunat-o pe mama ta înainte să venim.
Uite, știu că e ziua ta liberă,
dar de ce dormi la ora asta?
Ce ai făcut ieri?
Nu prea multe.
De ce te bâlbâi? Te porți straniu.
Spune-mi adevărul imediat!
Ce adevăr?
Haide, zău așa, încetează!
Ați făcut multă kimchi călită.
Mi-ai zis că asta voia Jun-hui să mănânce.
Sigur o să-i revină pofta de mâncare.
V-a luat o grămadă de vreme.
- Gustă. - Bine.
E condimentată perfect.
Vai, ce foame îmi e!
- Trebuie să dau un telefon. - Bine.
Ce cauți aici?
Stai, ai înnebunit?
Nu m-am putut abține, mi-era dor.
Ți-ai pierdut mințile.
- Da, știu. - Ce?
Stai!
Serios, ieși de-aici.
- De ce? - Cum adică „de ce”?
De ce nu-mi spui nimic?
Cum adică?
Ți-am zis că te iubesc.
Ah, aia.
„Ah, aia”?
- Uită-te la tine. - Ce-ai spus?
Uită-te la tine.
Unde au dispărut?
Vai, ce se petrece aici?
I-am zis să iasă din camera mea, dar nu vrea să asculte.
- Vai, te rog s-o asculți! - Pe bune!
- Când o să te maturizezi și tu? - Exact.
Mi-e foame, hai să mâncăm.
Jun-hui, mănâncă.
Și poți veni pe aici oricând vrei niște mâncare gătită.
Nu contează dacă nu e nimeni acasă.
Îți poți încălzi singur ceva.
Bine.
Mereu face mofturi la ce gătesc eu.
Dar mâncarea dumneavoastră îi place mereu.
Odată însurat, va dori numai mâncarea soției.
Depinde cu cine se va însura.
- Una dintre colegele lui Jin-a... - Da?
...e îndrăgostită de Jun-hui.
Serios? Cine?
E managerul adjunct care se ocupă de cafeneaua mea.
O cheamă Kang Se-yeong.
Și deja se străduiește să mă impresioneze.
- Și tu ai observat, nu-i așa? - Firește.
Serios?
Am observat imediat.
Bravo ție.
Ești tare grea de cap, Jin-a.
Până și eu mi-am dat seama imediat.
Numai eu n-am știut.
Aproape tuturor din clădire le place de ea. E frumoasă.
Ajunge despre cum arată. Familia ei cu ce se ocupă?
Mamă.
Ce e? E un factor important.
Părinții ei cu ce se ocupă?
Eu de unde să știu?
Jun-hui, să-ți spun ceva.
Trebuie să iei multe în considerare când ieși cu cineva.
Trebuie să vezi ce educație are, precum și din ce familie vine.
Nici familia noastră nu-i grozavă.
De asta e și mai important.
Măcar partenera să fie de condiție bună.
Termină cu prostiile.
Hai să mâncăm.
De ce spui că sunt prostii?
Vorbesc despre viitorul lor.
Sunt adulți. Se vor descurca singuri.
De ce-i faci să se simtă prost?
Doamne.
V-am supărat?
Vei continua?
Fiindcă atunci mă retrag.
Jin-a, liniștește-te.
Da, ea doar ne purta de grijă.
Exact asta voiam să spun.
Poate că sunt un pic directă,
dar am zis ce-am zis fiindcă îmi pasă de Jun-hui.
Jun-hui, tu mă înțelegi, nu?
Firește. Sunt recunoscător.
Și să nu vă faceți griji, voi avea grijă de mine.
Bine. Jun-hui, mănâncă și asta. Poftim.
Domnișoară Geum, am vești mari.
S-a întâmplat ceva cu Achizițiile.
Ce anume?
Erau la băut cu cei de la Resurse.
Domnul Oh i-a oferit de băut doamnei Choi.
Ea zice: „Nu mă obligați
sau vă reclam că încălcați drepturile omului.”
Nu-i grozav?
E consecința acțiunilor lui Jin-a?
A fost o lovitură imensă.
Nimeni nu și-a imaginat că tocmai „Tamburina”
- ...ar face așa ceva. - Ai dreptate.
Dar mă întreb ce-a apucat-o.
Oricare ar fi motivul, ar trebui s-o aplaudăm.
Dar sper că nu se va întoarce împotriva noastră.
Și mie mi-e teamă de asta.
Nu cred că sus-pușii vor trece cu vederea.
Dacă nu o vor face,
nu-i vom lăsa să scape nepedepsiți.
ÎNȘTIINȚARE: CINĂ CU PERSONALUL FEMININ GĂZDUITĂ DE PREȘEDINTELE JO
Haide.
Intră.
Ai citit înștiințarea?
Alege un local preferat de angajatele noastre.
Da, domnule.
Încă ceva.
Vreau să culegi informații
despre orice plângere ar putea avea în privința discriminărilor de orice fel.
Să mi le aduci înainte de cină.
Da, domnule.
Pot rămâne anonime, dar vreau numele agresorului.
Domnule Jo, cred că ar trebui să ascultăm ambele variante, să evităm prejudecățile.
O să cercetez circumstanțele după.
Care e problema? Ești și tu vinovată de ceva?
Numai victima ar putea ști.
Hei, unde te duci?
Da.
Nu.
- „Iubita”? - Ce...
- Vrei să mori? - Deci ieși cu cineva.
Vezi-ți de treaba ta.
Cine e?
Nu-mi spune...
Ce?
Ieși cu o femeie măritată?
Doamne!
Judecând după reacția ta, am dreptate.
Cine e?
E destul timp, nu te grăbi.
Desigur, și mie mi-e dor de tine.
Bine. Pe curând.
A trebuit să sun la birou
și vorbeam cu un coleg.
Ieși cu colegul tău?
Nu, lucrează la o altă companie...
Să te fac să scrii o scrisoare cu explicații
sau să-ți scad punctajul?
Suntem chit dacă fac cinste cu prânzul?
E mai mult decât de ajuns. Dar știi ceva?
Cei care sunt împreună pe ascuns se recunosc de la o poștă.
- E bun? - Da, gustă.
E foarte bun.
Ce? Am făcut lucruri mai intime de atât.
Acum nu-ți mai e rușine de nimic.
De ce? Să continui?
Când veneam pe aici, mai demult,
am încercat să te invit în oraș...
de vreo mie de ori, dar n-am reușit.
Știai?
Eram așa de frustrată, că-mi venea să mor.
Dar atunci când ne-am întâlnit prima dată...
Adică prima dată după ce nu ne mai văzuserăm de multă vreme.
De ce te-ai prefăcut că nu m-ai văzut?
Tocmai scoteam bicicleta din birou,
când am văzut o fată venind din depărtare.
În mod bizar, m-a intrigat.
Toți bărbații sunt la fel.
N-a fost în felul ăla.
Voiam doar s-o privesc în treacăt, dar era foarte frumoasă.
Exact când mă gândeam că e foarte frumoasă,
mi-am dat seama că erai tu.
- Ai fost dezamăgit? - M-a surprins.
M-am gândit: „Oare chiar e Jin-a?
Mereu a fost așa frumoasă?”
Chiar tu erai.
- Mă îndoiesc amarnic. - Credeam că m-am înșelat.
- Când te-ai întors? - Serios, îți spun adevărul.
Noroc, tuturor!
- Noroc. Încântat! - Noroc!
Ai trișat, dormeam.
Atunci n-ar fi trebuit să adormi.
- Tu ai adormit prima. - Ar fi trebuit să mă trezești.
Ar fi trebuit, da.
De ce râzi?
Nu știu ce e. E pur și simplu amuzant.
Doamne, am dat de belea!
De ce?
Vreau ca întreaga lume să știe că ești a mea,
fiindcă ești foarte frumoasă.
Sincer, e grav. S-ar putea să mă îmbolnăvesc.
Cum zici tu.
Mă întrebam...
dacă ai vrea să îmi cunoști amicii.
Amicii tăi?
Se duc cu cortul cu prietenele lor.
Mă iau și pe mine dacă am parteneră.
Le-am zis că mă mai gândesc.
Nu-i nimic dacă nu vrei să vii.
Nu e vorba de asta.
Dacă sunt doar cupluri,
s-ar putea să mă simt intimidată.
Faptul că te uiți așa la mine nu mă ajută.
Probabil că voi fi cea mai bătrână.
Doamne!
Încetează.
Chiar e șocant.
„La strâmtoare”
e expresia care descrie perfect această situație.
Cum pot profita de asta?
Îți voi rămâne datoare pe vecie, domnișoară Geum.
Haide, nu sunt atât de meschină.
Întreb cum pot folosi asta împotriva lui Se-yeong.
E atât de plină de speranță.
Fata care mereu obține ce-și dorește încearcă să înscrie din nou,
dar primește o lovitură din partea unei rivale neașteptate.
Nu-i așa că deja e palpitant?
Te rog, las-o mai moale.
M-am gândit eu că există un motiv
pentru care te-ai schimbat așa de mult.
Ești admirabilă.
Am zis s-o lași mai moale.
Nu te tachinez, vorbesc serios.
Vreau să-ți aplaud curajul.
Chiar vorbesc serios.
Îți mulțumesc din suflet.
Nu încuviințez adulterul.
În fine, ar trebui să-mi faci cinste cu cina mai încolo.
Vino neînsoțită.
Să nu vii cu el și să vă sărutați în fața mea.
Doriți niște ceai, domnișoară Geum?
Bună!
Bună dimineața!
S-a întâmplat ceva de bine?
Par fericită?
Da, astăzi arăți diferit.
Parcă ai fi început să ieși cu cineva.
Chiar așa e?
Bună.
- Bună. - Bună, Jun-hui.
Ce program ai astăzi?
Eu mereu sunt ocupată.
Trebuie să plec imediat după ședință.
Mi-ar plăcea și mie să merg o zi undeva frumos
ca să îmi pot limpezi mintea.
Voiam să te scot la masă la un restaurant drăguț,
păcat că ai treabă.
Voi fi ocupată după-amiază.
Tu ai planuri la prânz?
Nu, din fericire.
Atunci mâncăm împreună?
Ar fi grozav. Să te gândești unde vrei să mergi.
Oriunde ar fi, fac eu cinste.
Bine.
Glumeam.
Care a fost faza?
Vorbesc despre Seo Jun-hui.
Ai zis că ai treabă azi.
Căutam pe cineva cu care să merg la masă.
De ce ești așa neliniștită?
Sinceră să fiu, nu-ți stă în fire.
- Bună dimineața! - Bună!
Domnișoară Kang, dacă pleci,
mă duci până în stație?
De ce ai picioare?
Mergi pe jos!
Ședința nu s-a terminat rău. Ce-i cu ea azi?
Ce s-a întâmplat, domnișoară Geum?
Ignorați-mă.
Refă raportul de vânzări.
Imediat, domnule.
Doamne.
De ce vrea domnul Jo să organizeze cina companiei?
Cred că vrea doar să încurajeze personalul de sex feminin.
Mă rog, știu că el o organizează,
dar dacă vrea să invite și directorii, voi...
Nu a spus nimic despre asta, domnule.
În regulă, atunci. Altceva?
Nu, domnule.
Poți pleca.
Ei bine...
Cu siguranță se petrece ceva cu angajatele.
Geum Bo-ra se poartă precum Jin-a.
Brusc, a devenit supusă.
Ce naiba se petrece?
Ai vreo idee despre ce ar putea fi vorba?
Nici cea mai vagă.
Dar cred că ar trebui să fim atenți ori de câte ori
interacționăm cu angajatele.
Să fim atenți? Dar nu am făcut nimic.
Adică, atunci când ieșim împreună și bem ceva...
Atunci asta n-ar trebui să faci.
Are dreptate. În perioada imediat următoare,
n-ar trebui să mâncăm cu angajații, fără cine cu echipa.
Când ai ajuns aici?
Geum Bo-ra m-a învins.
Nu mai am cuvinte.
Poftim? Ce a făcut Bo-ra?
S-a întâmplat ceva?
E vorba de Seo Jun-hui. Mi l-a înhățat de sub nas.
- Poftim? - Și ție ți-e greu să crezi, nu?
Am rămas fără grai.
Pe bune... Ție ți se pare normal?
- Bună. - Bună.
L-a invitat la masă chiar în fața mea.
Partea și mai ciudată e...
că el a acceptat bucuros.
Știu. Nu poți decât să râzi, fiindcă sună nebunește.
Scuze.
Acum eu ce să fac?
Trebuie s-o opresc înainte să avanseze.
Se-yeong.
Nu trebuie să fie neapărat el. Te plac mulți băieți.
E tocmai Geum Bo-ra.
Să stau și să mă uit la ea cum mi-l fură?
Crezi că mândria îmi va permite?
Nu pot permite așa ceva.
Mai întâi, s-o cuceresc pe sora lui.
Voi sunteți apropiate, nu? Ai zis că e cea mai bună prietenă a ta.
Se-yeong.
Ajută-mă, te rog.
Înțeleg cum te simți,
dar nu cred că am cu ce să te ajut.
Nu ești o prietenă bună.
O să-ți aduc alta.
Haide!
Ajunge. Vino și mănâncă cu noi.
Nu vreau să mă îngraș.
Asta nu îngrașă.
E foarte bună pentru fete.
Colagenul e un excelent remediu anti-îmbătrânire.
Corect, colagen. Am nevoie de colagen.
- Vai de mine! - M-ai speriat.
Acum ce naiba faci?
Vai de mine!
Doamne!
CA SĂ ARĂȚI MAI TÂNĂRĂ MACHIATĂ, FĂ-ȚI PIELEA SĂ ARATE
CÂT MAI HIDRATATĂ ȘI STRĂLUCITOARE CU FOND DE TEN SAU CREMĂ BB
Ești frumoasă oricum. N-ai nevoie de aia.
Am pielea aspră, fiindcă n-am putut să dorm azi-noapte.
Ce mă fac?
Nu te uita.
- De ce nu? Lasă-mă să văd. - N-am timp.
Haide.
Apropo, ce vârstă au?
Cum am zis, n-ai de ce să fii nesigură pe tine.
Sunt tineri.
Vreau să știu cât de tineri sunt.
De ce ești așa de emoționată?
Eu voi fi cea mai bătrână de acolo.
Nu se compară cu tine.
Crede-mă.
Nu pot.
- O să fie bine, în orice caz. - Eu nu cred.
- Pe bune. - E delicios.
Hei, ești cel mai tânăr de aici.
Ți-am zis eu, nu-i așa?
E greu, lasă-mă pe mine.
- Da? - Ce ai mâncat?
- Tu nu mănânci ascidii. - Ai auzit?
- Ji-hye, e greu, lasă-mă pe mine. - Serios?
- Ce m-am speriat! - Și eu.
Ai auzit, Hyeong-gyu?
- Unde să mut asta? - Acolo.
Nu știu.
- Știu ce pui la cale. - O s-o pun acolo.
Ești tare de ajutor azi.
Eu mereu sunt de ajutor.
Hyeong-gyu.
Putem face asta mai târziu, nu?
- Ai nevoie de ajutor la ceva? - Nu.
- Putem discuta despre asta în detaliu. - E ciudat?
- Ce neașteptat! N-am nimic. - N-am dreptate?
Motivul este...
- Jun-hui, vino să te uiți. - E prietenul meu.
- Nu stă locului. - Bine.
- Vin imediat. - Bine.
Știam că așa va fi.
De unde știai?
- Nu-i așa că e ciudat? - Cum ai făcut asta?
Am avut dreptate, nu-i așa?
- Tu ești cea mai frumoasă. - Las-o baltă.
E prima dată când îi văd prietena.
Și eu la fel.
E frumoasă, nu?
- Doamne! - Pe bune!
- Ce, care-i problema? E frumoasă. - Este.
E mai mare ca noi, nu? Câți ani ai?
De ce o întrebi așa ceva? E nepoliticos.
Da?
În curând voi împlini 40 de ani.
Pari foarte tânără.
- Serios? - Eu n-aș fi ghicit.
Lasă că ne descurcăm noi, tu odihnește-te.
Nu, ajut și eu.
E în regulă. Te poți odihni.
- Așa e, aproape am terminat. - Du-te.
Ia o pauză.
- Ne ocupăm noi. - E în regulă, aproape am terminat.
- Lasă. - Tu odihnește-te.
- Dar... - Lasă.
- Ai grijă. - Vai, nu!
- Ia o pauză. - Facem noi.
Ar fi trebuit să aducem mai multe vase.
Grăbește-te.
- Bravo. - Eu primesc ceva?
Primesc vreun premiu?
Nu putem bea fiindcă șofăm, hai să jucăm volei de picior.
- Nu, mersi. - De ce am juca volei?
- Să nu cutezi. - Ce?
- Fac eu. - N-are nimic.
- Nu putem juca în patru. - Iau eu ăsta.
Pramatia aia mică!
Noi nu jucăm?
Sună haios. Noi de ce nu jucăm?
Joci și tu?
Bine, hai.
- Frumoasă lovitură. - N-o atinge.
E aut.
- Vai, nu! - Ce trebuie să fac?
Frumos.
Șutează.
A reușit!
E la mine!
- Jun-hui, ia-o tu. - Vântul...
Dă cu capul! Frumos!
Grozav! A fost frumos!
Bravo!
- Doamne! - A prins-o el!
Bravo! Dă cu capul!
Ce-a fost aia?
A reușit!
- Continuă! - A mea!
Haide!
Ar fi trebuit să dai tu.
A fost bine.
Să mai jucăm o repriză.
Peste 40 de centimetri de zăpadă s-au depus...
De ce a trebuit să plece în excursie?
NINSORI ABUNDENTE ÎN GANGWON-DO
Jin-a era?
Da. A zis că ajunge mâine din cauza zăpezii.
Chiar crezi că s-a dus cu colegii?
Lapovița și ninsorile vor înceta
mâine după-amiază.
- Te-a certat? - Era doar îngrijorată.
Poate nu trebuia să venim.
Știu că nu vorbești serios.
M-ai prins.
Mulțumesc pentru azi.
Știu că te-ai străduit.
Ce vrei să spui? M-am simțit foarte bine.
Hai să mai facem asta.
Ești adorabilă.
Încă ești jenată în preajma lor.
Crezi că poți dormi cu ele?
Jena nu contează.
Sunt tristă că nu sunt băieți.
Ai un băiat în fața ta.
Știu.
Doamne!
- Intrăm? - Ninge prea tare. Hai să mergem.
Intră în orice restaurant vezi.
- Bine. - Toate sunt delicioase.
- Serios. - Ce ai mâncat?
Ai sushi și tăieței ramen.
- Îi ador. - Udon sunt buni.
- Vai, udon! - Există și nabe.
- Și nabe e delicioasă. - Ce e nabe?
E o mâncare unde se fierbe totul într-o oală.
Jin-a, poți folosi orice ai nevoie.
Nu sunt sigură că-ți sunt bune.
Mă descurc cu orice.
Și eu port geanta de cosmetice cu mine,
dar voi sunteți la un cu totul alt nivel.
Eu îmi țin cosmeticele în mașina prietenului
în caz că se întâmplă așa ceva.
Știu că o faci intenționat.
Probabil că ea a cauzat ninsoarea de azi.
E atotputernică.
De unde știați?
Jin-a, tu lucrezi la birou, nu?
Te invidiez.
Eu m-am dus la master fiindcă n-am găsit de lucru.
Am auzit că se întâmplă des în ziua de azi.
Măcar tu te-ai dus la master.
Eu lucrez cu normă redusă
și cheltuiesc toți banii ca să-mi fac un CV.
Nu se sfârșește când obții o slujbă.
Uitați-vă la mine. Sunt la a patra slujbă și iar vreau să demisionez.
De ce?
La toate companiile în care am lucrat,
femeile făceau cafeaua și atât.
Am studiat mult ca să obțin o slujbă.
Dar ei mă tratează ca pe o secretară
și mă exclud de la toate sarcinile importante.
Și eu am trecut prin toate astea.
- Și tu? - Firește.
Suntem într-un templu budist? De ce nu vorbim și noi?
Atunci începe tu.
Nu e haios când suntem doar noi, băieții.
Fetele de ce sunt așa tăcute?
Pe bune?
Ce nebunie!
Când zic așa ceva, trebuie să-i înveți minte!
- Foarte adevărat! - Da!
- Ești tare haioasă! - Cred că m-am îndrăgostit de ea.
- Ce faceți? - Noroc!
- Noroc!
O secundă.
- Doamne! - Hei!
- Plecați de-aici! - Valea!
- Hai, duceți-vă înapoi! - Mergeți jos!
- Afară! - Hai!
Doamne!
- Pa! - Pa!
- Ne mai vedem! - Categoric!
- Te caut eu! - Bine!
- O să îmi fie dor de tine! - Pa!
Am plecat. Sună-mă!
- Pa! - Pa!
Pa!
- Eu n-am mai fost gelos pe fete. - Sună-mă!
- Ai grijă, poate mă fură. - Pa!
Urcă.
Poftiți cafeaua.
Mulțumesc.
De ce ați adus atâtea? Doamne!
Trebuia să trec prin zonă, m-am gândit să-ți aduc câteva garnituri.
Ați adus și murături. Arată delicios.
Mulțumesc.
Aveți întrunire?
Nu e nimic formal.
Fiica cea mare a unei prietene s-a măritat anul trecut,
iar fiul ei se va însura în curând.
Se simte prost și vrea să mă cinstească.
Cum aș putea să mă bucur de mâncare?
Jin-a mereu e o problemă, nu-i așa?
Nu mă porni.
Știi vreun băiat cumsecade căruia să i-o prezinți?
Nici să nu vă gândiți. Am adus vorba când am ieșit cu Jun-hui
și s-au supărat groaznic pe mine.
Se uitau foarte urât la mine.
De la Jin-a mă așteptam, dar Jun-hui de ce s-a supărat?
Nu i se pare o idee bună
să o prezint unui necunoscut.
Haideți s-o lăsăm în pace.
Persoana potrivită apare când nu te aștepți.
- Ei bine... - Da?
Eu cred că se vede cu cineva.
Serios?
- A fost în delegație de curând, știi. - Da.
Mi-a zis că s-a dus cu șeful ei,
însă o vecină a văzut că a luat-o un băiat.
Se pare că era un băiat tânăr și chipeș.
Doamnă Kim, acela era Jun-hui.
Jun-hui?
El a dus-o, atunci când căuta idei.
Am aflat și eu de curând.
Doamne!
Firește, la ce mă așteptam?
Ce fraieră sunt că am crezut că are pe cineva!
Treaba e că a plecat în excursie
la Gangwon-do cu colegele,
mă gândeam că poate chiar are pe cineva.
A plecat în excursie? Cu cine?
Domnișoara Geum și încă cineva. Dar eu de unde să știu?
Nu pot decât să cred ce-mi spune ea.
Bravo ei.
Are nevoie să se distreze cu colegii ca să se elibereze de stres.
În orice caz, vorbeam serios mai devreme.
Te rog, încearcă să-i găsești un băiat bun lui Jin-a.
Ea mereu îți ascultă sfaturile, știi doar.
Așa e.
Bine, mă voi strădui să-i găsesc un băiat.
Chiar ar trebui...
să mă duc acasă.
Mai stai un minut.
Bine, 59, 58, 57,
- ...56, 55... - Numeri prea repede!
Doamne!
Aia e mama, nu-i așa?
Așa cred.
- Ce ne facem? - Ne-a văzut?
Nu ne-a văzut.
Stai.
A plecat?
Da.
De ce trebuie să fim așa?
Nu e ca și când ne-ar fi interzis să fim împreună.
De ce să ne simțim de parcă am încălca legea?
Nu-i nimic nou.
Știu asta,
dar poate nu e nevoie să ne ascundem de toată lumea.
Cine știe?
S-ar putea să se bucure pentru noi.
Părinții mei vor leșina,
iar Gyeong-seon o s-o ia razna.
Cu siguranță.
Atunci de ce aduci vorba de asta?
Până când trebuie să rămână secret?
Până la urmă tot va afla toată lumea.
E doar o chestiune de timp.
Ar fi mai bine să...
Încă un pic.
Hai să mai așteptăm un pic.
Fiindcă nu sunt bun pentru tine?
Atunci care ar putea fi problema?
E drept, există cineva care ne poate da mici bătăi de cap.
Doamne, încerci să dai vina pe mine?
Firește că nu. Eu sunt pregătit.
Pot să urc și să le spun chiar acum.
O să le zic: „Doamnă Kim și domnule Yoon, o iubesc pe Jin-a.
Permiteți-mi să ies cu ea.”
„Nici gând, doar peste cadavrul meu.”
„Atunci o să mă dau bătut.”
Tu m-ai sedus. Cum poate un bărbat să se dea bătut așa repede?
Vino încoace.
Cum să renunț la tine?
În sfârșit mi-am găsit aleasa.
Spune-mi zece motive pentru care îți place de mine.
Sunt prea multe?
Da. Există un singur motiv.
Numai unul?
Îmi place de tine fiindcă ești tu.
Nu există alte motive.
Dar dacă încerci să găsești alte motive, sunt sigură că poți să...
Corect. Ești frumoasă.
Ești foarte frumoasă.
Știu eu că-mi spui asta fiindcă nu găsești zece motive.
Păi, ești frumoasă. Ești plină de candoare și...
Ești frumoasă.
Nu fi așa dificilă.
Prietenul tău trebuie să muncească toată noaptea.
E chiar așa greu să mă înveselești cu un pupic?
Cum poți să refuzi?
O să te dea afară că te prostești pe-acolo.
Întocmai ca cineva anume, compania asta nu poate trăi fără mine.
Există cineva așa?
Care nu poate trăi fără tine?
S-ar putea să-mi las munca baltă și să vin la tine.
Fă cum dorești.
Crezi că nu pot?
Bine, în regulă.
Ai vrea tu!
Doamne!
IUBITA: CAPUL SUS!
Ce-i culoarea aia pe buze?
E un ruj nou, așa că l-am încercat. De ce?
Gyu-min n-a dat niciun semn?
De ce aduci din senin vorba de el?
Ce-i asta?
Nu voiam să-ți spun.
Dar n-o pot trece cu vederea.
Mereu a fost un gunoi?
De unde ai asta?
Era în coșul cu flori. Jun-hui a adus-o.
Jun-hui a văzut asta?
S-a și dus acasă peste Gyu-min și aproape că l-a omorât.
Jun-hui i-a sfărâmat laptopul și tot.
Jin-a.
Stai, de ce faci asta?
De ce faci asta?
Jin-a, ești nebună? Ce naiba faci?
Adună-te. Haide!
Ce... Care e problema?
Ce e?
Liniștește-te!
Serios, de ce te porți așa?
Hei!
Ce naiba e cu tine?
Serios, ce se întâmplă?
Dă-mi drumul!
Alo?
Poftim?
- Unde te duci? - Să mă întâlnesc cu Jun-hui.
De ce vă întâlniți la ora asta?
Doamne!
Ar trebui să iasă cu cei de care poate profita pe viitor.
Așa soră, așa frate.
De ce nu se mai satură de Jun-hui și de Gyeong-seon?
Jin-a nu ieșise cu Gyeong-seon?
Exact de asta spuneam.
- Ești acasă? - E de rău.
Ce-i cu drama asta? Nu-ți merge jocul?
Vorbesc serios. Jin-a e la poliție.
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Nu cunosc detaliile.
Mi-a zis să nu le spun alor mei și m-a rugat să vin aici.
N-ar fi trebuit să-i spun despre Gyu-min.
Cu ce vă pot ajuta?
- Ticălosule! - Stai, calmează-te.
- Dă-mi drumul. Ia mâna de pe mine! - Hei!
- Calmați-vă, domnule! - Hei!
- Haideți, dați-mi drumul! - Ce-i cu tine?
- Fir-ar! - Haide.
Derbedeul ăla!
Dați-mi drumul!
Înțeleg că ești supărat, dar nu face asta aici.
Poți fi acuzat de obstrucționarea justiției.
Îmi cer scuze, domnule polițist. Vorbesc eu cu el.
- Doamne! - Îmi cer scuze.
Îmi cer scuze.
De ce te înfurii în halul ăsta?
Mai întâi hai să o scoatem pe Jin-a de aici. Bine?
Rămâi aici.
Doamne, și-a ieșit din minți.
Nu face asta, Jun-hui...
Ai suferit mult din cauza mea.
Nu-ți face griji, voi fi un iubit mai bun.
Îmi ascunzi ceva?
Te-ai distrat în Gangwon-do?
Te-ai dus cu Jin-a.
E prima dată când aud despre asta.
- Du-te de te-omoară! - Sunt pregătit să ascult orice ai de zis.
Chiar așa de tare te-am îngrijorat?
Nu contează că nu sunteți rude de sânge
sau că legal puteți fi împreună.
De ce neapărat cu Jin-a?
Fiindcă e Jin-a.
- Îmi pare rău, Seung-ho. - Stai, Jin-a!
N-am știut
că cineva mă poate iubi într-atât.
Te iubesc...
din toată inima.
Te voi iubi multă vreme.
Subtitrarea: Clara Lițescu