UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
EPISODUL 9
Tată.
Eu de fapt...
Tată...
Eu sunt...
Unde e Jun-hui?
Poftim?
Prostuță ce ești!
De ce îți e așa greu să-mi spui?
Ce prostuță ești!
Tată, știai?
Știai de noi?
Credeam că ești adultă de-acum.
Ești bine?
Sunt îngrijorat.
Să vin pe la tine?
Nu plângi, nu?
Ce e?
Gyeong-seon, unde ești?
Acasă.
Stai acasă azi?
Nu, de ce?
Sunt la serviciu.
Nu ți-am zis înainte să plec, poate credeai că sunt acasă.
Alo?
Nu voi trece pe la tine pe acasă, bine?
De ce vorbești așa?
Trebuie să închid.
Bine.
Mai știi când ai venit acasă supărat și apoi ai ieșit?
M-am dus la tine să fur o bere.
Era cineva la ușă, am răspuns. Era Jin-a.
A venit la mine?
Nu m-a găsit și s-a gândit că sunt cu tine.
Fă dreapta!
Da, chiar...
Unde ți-e capul?
Ceva nu e bine, așa-i?
Ce e? Are legătură cu munca?
Sau cu prietenul tău?
N-am nimic.
Nu mă prostești.
Ce e?
- Ce e? - Am zis că n-am nimic.
Apropo, ai ieșit de curând din Seul?
Am găsit o chitanță în mașină.
Era de la Myeoncheon, în drum spre Dangjin.
Dar data era tot cea în care Jin-a a fost acolo în delegație.
Eu am dus-o.
Da? De ce?
Mă străduiam degeaba să vin cu idei noi, așa că am vrut să fug o zi
și am auzit că merge și ea.
Dar de ce nu mi-ai zis? Nici Jin-a nu mi-a zis.
Nu era ceva important.
Nu glumesc.
Sunt cu ochii pe un tip.
Un client de-ai mei...
Cât de bine îți cunoști clienții?
De ce vrei s-o combini cu un oarecare?
Nu gândi așa. Vine de multă vreme în cafeneaua mea.
Are și o slujbă bună.
Doar asta e important?
Și eu mă calific.
Nu te considerăm bărbat.
Atunci sunt femeie?
Unde au dispărut?
Vai, ce se petrece aici?
I-am zis să iasă din camera mea, dar nu vrea să asculte.
- Vai, te rog s-o asculți! - Pe bune!
- Tu când te maturizezi? - Da.
Mi-e foame, hai să mâncăm.
Te urmărește cineva?
Ce faci la mine?
La tine?
Casa ta e casa mea.
Sunt obosit. Pleacă, te rog.
Lasă-mă să-mi termin berea. Dă-mi drumul.
Ia asta cu tine și du-te acasă.
Ia și asta. Bea-o și culcă-te.
Nu, o termin pe asta și gata.
Du-te.
Pot să plec după ce termin astea, te rog?
Te rog, fratele meu?
Bine, în regulă.
Nu știu de ce ești supărat, dar nu-ți vărsa nervii pe mine.
O să te omor mâine.
Pramatie mică...
Bună ziua, doamnă Kim.
Poftiți?
Unde?
Consultați-l și pe el, vă rog.
Mi-e ca un fiu.
Eu rămân fiul cel mare.
Firește.
Mi se pare ușor anemic.
Serios?
Nu are vlagă.
Jun-hui abia dacă răcește.
Mi s-a părut comic.
Ce e așa de comic?
Jun-hui, muncești prea mult de noapte.
Te epuizezi.
Toți muncesc la fel ca mine.
Vreți să-i prescriu ceva naturist?
Da, vă rog. Cum i-ați dat și lui.
Nu, mă descurc, nu am nevoie.
- Doamne! - Nu, mulțumesc.
Jun-hui, măcar mănâncă mai mult.
De ce nu vrei tratamente naturiste?
Îți cresc rezistența.
Sunt sănătos, nu ca Seung-ho.
Eu ce am?
Nu știi?
Tu mereu răcești iarna.
Ești mai sensibil decât sora ta.
Asta fiindcă Jin-a e bătăioasă.
N-ar trebui să-i spui așa.
Nu e frumos pentru o fată să i se spună așa.
Voi doi ar trebui să vă găsiți câte o fată
liniștită și blajină.
Nu trebuie să căutați prea departe.
Cineva ca răposata mamă a lui Jun-hui.
Nu-i călca pe urme tatălui tău
- ...și să-ți iei o... - Mamă.
Ce? Suntem între noi.
Jun-hui,
vreau să te însori cu o fată bună,
să ai copii și să fii fericit.
În felul ăsta, mă pot reîntâlni bucuroasă cu mama ta în rai.
Înțelegi ce vreau să spun, da?
Desigur.
Doamne!
Ce a fost asta?
Scuze, m-am pus picior peste picior.
Doamne!
Scuze.
- Mănâncă, Jun-hui. - Bine.
Nu face asta.
- Îmi pare rău, tată. - Bea cât e fierbinte.
La cât ai plâns, cred că ți-e rău.
Bine.
Vrei să îi spun eu mamei?
Poți să-i spui tu?
Trebuie.
Are ceva...
dacă discut cu Jun-hui?
Dacă nu vrei...
Nu e că nu vreau.
Atunci ce e?
Poți vorbi cu el, dar...
E în regulă, însă...
Te rog, nu-l certa pe Jun-hui.
Doamne.
Bine?
Chiar așa de mult îl placi?
Da.
- Mulțumim! - La revedere!
Jun-hui, tu și Gyeong-seon să veniți pe la noi.
- Bine? - Bine.
Bine atunci, pa.
- Bine, la revedere. - Pa.
- Ce e? - Nu-ți stă în fire să te emoționezi.
Ba nu, tu erai emoționat. De ce nu m-ai lăsat să-i spun?
Deja i-am zis asta și lui Jin-a.
Mama sigur o să leșine când o să afle.
- Vei vedea asta în curând. - În curând?
Nu putem ține secret la nesfârșit. Ne ajuți, nu?
Ești nebun.
Nici să nu visezi.
- Ne mai vedem. Pa! - Pa!
Am adus două porții la pachet. Unde e Jin-a?
Cine?
- Unde s-a dus? - Trebuia să se întâlnească cu cineva.
Cu cine se vede în ziua ei liberă?
Mai că-ți vine să crezi că are prieten.
- Pot să beau niște cola? - Bine.
Cred că ar trebui să încep să iau măsuri.
O amică vrea să-i prezinte un băiat lui Jin-a.
- Aoleu! - Nu zău!
Doamne! Mâncați.
Nu râde.
Bine.
Chiar am ochii așa umflați?
Da.
Numai din cauza ta.
Bravo, sunt mândru de tine.
N-ai ochii umflați tare.
Las-o baltă.
De ce ai plâns?
Am încercat să nu plâng.
Dar nu m-am putut abține...
Nu știu.
Voiam să fiu cu tine, acolo.
Nu, e în regulă.
Am putut sta de vorbă cu tata.
Bine că am vorbit singuri.
Îi zic lui Gyeong-seon.
Eu ar trebui să-i spun.
Totuși, e Gyeong-seon.
Atunci eu cum o să arăt?
Mă face să par un laș.
Ba nu.
Hai să nu punem preț pe ce cred alții. Noi contăm.
- Ce? - Mereu ai fost așa sigură pe tine?
Te îndrăgostești iar?
Te iubesc de multă vreme.
Te-ai descurcat bine.
Și mulțumesc.
N-am făcut decât să plâng.
Hei, Gyeong-seon.
Dormi?
IAU EU MAȘINA
Cine e prietenul tău?
Până și domnul Kong știe de el. De ce numai eu nu știu?
Nu ești singura care nu știe.
Și nu i-am dat detalii domnului Kong.
Asta înseamnă că n-o să-mi spui?
Vorbești serios?
Chiar nu ai altceva de făcut?
Domnișoara Seo a anulat.
Gyeong-seon a anulat? E vreo problemă la cafenea?
Dacă era așa, ar fi trebuit să mă sune.
Cred că era ceva personal.
Serios? Mă întreb ce se petrece.
Rareori anulează întâlniri.
Nu mai schimba subiectul și spune-mi.
Doamne, termină cu întrebările.
A venit cea mai bună prietenă a ta.
Ești și tu aici.
De ce? Nu pari prea bucuroasă să mă vezi.
Ne-am întâlnit de dimineață la birou.
De ce e supărată?
Tu știi cu cine iese Jin-a, nu-i așa?
Serios, hai s-o lăsăm baltă.
- Haide, cine e? - Să-ți aduc ceva de băut?
Seo Jun-hui.
Poftim?
Bună.
Știu că e din senin,
dar pot să te întreb ceva?
Tu și domnișoara Yoon sunteți apropiați.
Știi ceva despre prietenul ei?
- De ce întrebi? - Sigur ai auzit ceva.
Deci chiar are prieten.
Știi cumva cu cine iese?
Cine e?
- Eu sunt. - Tu ești cine?
Prietenul ei.
De ce?
- Poftim? - Ce?
Te porți ridicol.
Doar nu ți-a furat prietenul, nu?
N-am zis niciodată asta!
Atunci ce te ambalezi așa?
Ajunge, bine?
A flirtat cu mine.
Când?
- De ce a ieșit cu mine în club? - Am ieșit împreună.
Asta înseamnă că a flirtat și cu mine și cu Ye-eun?
Vai de mine!
În fine, îmi datorezi scuze.
Vai, ce ridicolă e!
Încercai să o enervezi?
- Ce-am făcut? - Dă-mi voie.
Se-yeong!
Nu te scuza dacă nu vorbești serios.
Dacă vrei să îți cer scuze,
atunci scuze că nu ți-am zis mai din timp.
Nu e din cauză că sunt mai drăguță sau cumva mai bună decât tine,
nu te simți ofensată.
Nu sunt așa de meschină.
Atunci, te rog, nu îmi înrăutăți situația.
Gyeong-seon încă nu știe.
O să-i spun în curând,
până atunci, prefă-te că nu știi.
Părinții lui știu?
Ți-am zis că părinții lui sunt pretențioși.
Mulțumesc că-mi porți de grijă.
Părinții lui nu sunt singura problemă.
Și sora lui are standarde ridicate.
Mă rog. Baftă.
Pa.
Mamă, știu că îți faci griji că o să-i fac zile fripte fiului tău.
De ce nu te gândești și la cum mă simt eu?
AICI ODIHNEȘTE JEONG IN-HYE
Ce o să faci dacă îi dau de furcă?
Mamă.
Nu îi fac zile fripte lui Jun-hui.
Nu suport să-l văd suferind.
TREI APELURI RATATE DE LA JUN-HUI
- Ce e? - De ce n-ai răspuns mai devreme?
Unde ești acum?
La cafenea. Unde altundeva?
Da.
Firește că sunt la muncă.
Da.
Sunt la cafenea.
Bine.
Vorbim mai târziu.
Mă gândeam că ești mai frumoasă în ultima vreme.
E fiindcă acum ai prieten?
Poftim.
Știi,
am auzit că au fost...
Cum să spun?
Am auzit că au fost niște neînțelegeri.
A făcut acele lucruri fiindcă îi pasă de tine.
Nu intenționa altceva.
Până și eu te consider sora mea și...
Cum să spun?
Așa, îmi pasă de tine.
Câteodată încerc să am grijă de tine.
Nu știam că simțiți așa față de mine.
Voiam doar să știi.
Mereu am fost drăguț cu tine, domnișoară Yoon.
Înțeleg.
- Domnule Nam. - Da.
Diseară aveți niște timp liber?
Da, intră.
Nu e nimic important.
Scoate angajatele la cină.
Nu ai toate chestionarele completate. O să vorbesc cu ele după.
Le puteți întreba verbal, domnule.
Abia fac chestionarele. Sigur nu-mi vor spune mie.
Cumpără-le ceva bun.
Anunță-mă dacă ajungi să cheltui în plus.
Sunt Jeong Yeong-in de la Marketing.
Șeful pazei e acolo?
Eu sunt, Jeong Yeong-in.
CENTRUL DE OPERAȚIUNI URGENTE
Sunt Jeong Yeong-in.
Domnul Choi mai e în birou?
N-am acționat cu intenții ascunse.
Voiam doar să înțeleg situația.
Asta a fost tot.
- Ce situație? - Păi, am auzit
că multe dintre angajate sunt supărate
din cauză că sunt hărțuite sexual la muncă.
Voiam să aflu dacă e adevărat.
O voi trece cu vederea...
cu o singură condiție.
Dacă îmi aduci dovezi.
Mesaje, discuții, postări de pe rețelele sociale,
chiar și înregistrări.
Adu-mi orice conține remarci necuvenite
pe care le-au făcut angajații despre angajate.
Cinematograful e mai comod decât casa dvs.
Cinematograful nostru e primul din oraș cu tehnologia
de a filtra substanțele toxice și praful.
Vă veți simți comod în fotolii pe durata întregului film.
Fotoliile spațioase vă vor ajuta să vă relaxați.
În plus, sunt la înălțimea potrivită, astfel încât nimic să nu vă deranjeze.
În curând, visul dvs. în premieră.
Vă rugăm să urmați instrucțiunile în caz de urgență.
Pentru siguranța dvs.,
să luați aminte unde se află ieșirile din cinema,
precum și cele mai apropiate ieșiri de urgență.
Săgețile arată căile de evacuare.
Vă rugăm să urmați personalul și să ieșiți
în caz de urgență.
Ai ajuns acasă deja?
Am stat afară o vreme, dar am venit direct acasă.
S-a întâmplat ceva?
Să nu întreb?
Cred că Gyeong-seon știe de noi.
Nu, eu ar trebui să-i spun.
Trebuie s-o audă de la mine.
Vorbim mai încolo.
JUMĂTATEA MEA, GYEONG-SEON
SUNĂ LA JUMĂTATEA MEA, GYEONG-SEON
- Gyeong-seon. - Nu acum.
Înainte să-mi spui orice, dă-mi voie să te întreb ceva.
Vă iubiți?
Sau...
te joci cu fratele meu?
Îl iubesc mai mult decât mă iubește el.
Știu că nu am scuze în situația asta.
Mai știu...
și că orice aș spune, nu te pot face să înțelegi mai bine.
Dar dă-mi voie să-ți spun asta, Gyeong-seon.
Nu pot trăi fără tine.
Știu că nu am dreptul s-o zic.
Dar ăsta e adevărul.
Nu pot trăi fără tine. Am nevoie de tine.
Cu Jun-hui cum rămâne?
Nu ți se pare că ești lacomă?
Poți fi așa egoistă și să nu-ți pese
că asta îmi poate strica relația cu el?
N-am tratat-o fără chibzuință.
Atunci ce a fost în capul tău?
Cum ai lăsat lucrurile să ajungă așa departe?
Îmi pare rău că n-am fost sinceră de la început.
Crezi
că m-aș fi bucurat pentru voi dacă îmi ziceai de atunci?
Crezi că are vreo noimă?
Crezi că e bine ce faci?
Crezi...
că sunt nerușinată?
Poftim?
Știi absolut totul despre mine.
Am crescut împreună.
Așadar știi totul despre relațiile mele.
Ba chiar îmi știi
cele mai ascunse secrete.
Sunt convinsă că asta te deranjează.
Hei.
Drept cine mă iei?
Chiar crezi
că te-aș judeca pe baza trecutului tău?
Chiar atât de frustrată sunt.
Nici nu-ți poți imagina
cât de frustrată sunt eu de întreaga situație.
Nici nu știu cum am reușit să trăiesc în ultimele zile.
Așa de șocată am fost. M-am simțit trădată.
Cum ai putut tocmai tu...
Atunci ce ar trebui să fac?
Ce vrei să fac?
Vrei să mă despart de el...
și să aștept până nu mai ești supărată pe mine?
Și, dacă nu mă poți ierta,
să accept asta
și să ies din viața ta?
Termină cu sarcasmul, bine?
Vreau să spun și eu ceva, dacă mă lași.
Cu ce am greșit?
Nu e nimic greșit...
în a iubi pe cineva, nu crezi?
Nu o să-ți placă asta,
dar faptul că e fratele tău...
nu m-a făcut niciodată să ezit.
Sincer,
nu mi-am permis să mă gândesc și la tine.
Așa s-a ajuns până aici.
M-am gândit doar la el.
Nu am luat pe altcineva în considerare.
Astfel am ajuns până aici.
Ce e?
Gyeong-seon.
Nu închide, ascultă-mă.
Știu că te simți dezamăgită și trădată.
Știu
că tocmai eu n-ar fi trebuit să-ți fac asta.
Dar, Gyeong-seon,
n-am putut renunța la Jin-a.
Eu am început.
Eu am pornit totul, plăcându-mi de ea.
Îmi place foarte mult de ea.
Am vrut-o alături, așa că m-am dat peste cap.
Scuze, Gyeong-seon.
Îmi pare rău, dar...
Doar de data asta.
Înțelege-mă doar de data asta.
Îmi asum eu toată vina.
Te las să te descarci pe mine până o să te simți mai bine.
Așa că te rog...
Să nu îi faci viața amară lui Jin-a.
Tu...
Te rog, Gyeong-seon.
Ești nebun.
Bine.
Jin-a doarme la Gyeong-seon.
La Gyeong-seon?
Aoleu, m-ai speriat. Ce e așa mare lucru?
Păi...
Mâine trebuie să muncească, de asta.
Ce spui acolo? Mâine e sfârșit de săptămână.
Ai dreptate.
E cu Gyeong-seon?
Firește.
M-a sunat de pe telefonul lui Gyeong-seon.
Dar ce-ți pasă așa tare de Jin-a în ultima vreme?
- Sunt obosit. - Pe bune?
Hai să ne culcăm.
Stinge lumina.
Au! Hei!
- Scuze. - Dumnezeule mare!
O să chem poliția dacă mai apeși o dată soneria.
Hei...
Gyeong-seon.
Deschide ușa.
Alo?
Eram mai frumoasă pe atunci.
Poftim? Vorbești serios?
Uită-te la poza asta.
Chipul îmi strălucește. Sunt așa frumoasă!
O să te bat până îți vine mintea la cap!
Hai, omoară-mă!
- Doamne. - Uită-te la asta.
Ce zboară timpul!
Aici era Jun-hui bebeluș.
Era chipeș până și ca bebeluș.
Ai și tu niște rușine, bine?
De acum înainte trebuie să mă suporți așa.
Doamne!
- Ai zis că ești de acord să fim împreună. - Când am zis așa ceva? Am zis că încerc.
- Haide. - Te rog, fii de acord.
Așa îți tratezi cumnata?
Ia să te învăț eu minte.
- Îmi pare rău. - Haide.
Doamne!
Să te porți frumos cu mine.
- Cine era? - Doamne.
Cine erau?
Mulțumesc, Gyeong-seon!
Ești nebun. Ți-ai pierdut mințile!
- Ce-i cu tine? - Ce-i cu mine?
- Vrei să mori? - Stai. Aoleu!
- Hai să discutăm. - Ai vrea tu!
- Nu mă asculți niciodată, derbedeule. - Ce? Doare.
- Chiar doare. Am înțeles. - Îți ard una...
Am fost la mama.
Singură?
M-am dus să te vorbesc de rău. De ce să te iau cu mine?
Oare ce ar fi făcut ea dacă era în viață?
M-am gândit la ce ți-ar fi zis.
E foarte previzibil.
Ți-ar fi zis:
„Vai, felicitări, Jun-hui!
Chiar îmi place de Jin-a.” Ar fi zis asta din prima.
Se zice că sângele apă nu se face.
Știu că Jin-a și cu mine suntem cele mai bune prietene,
dar tu ești mai important.
Nu vreau să te văd suferind.
Mă voi strădui.
Doar asta nu va schimba nimic.
Părinții lui Jin-a... Doamne.
Mai ales mama ei...
Știu ce încerci să-mi spui.
M-am hotărât să vă înțeleg,
dar asta nu înseamnă că voi accepta orice.
Dacă ceva nu e în regulă sau dacă mă deranjează ceva, voi spune.
Dacă nu mă lași să fac nici măcar asta, să nu te numești fratele meu.
Te voi considera un ticălos nerușinat.
Nu voi face asta.
Nu va fi așa ușor precum crezi.
Cum studiezi ingineria dacă nu te pricepi la calculatoare?
Calculatorul meu e în regulă. Jocul e problema.
Vino cât de repede poți.
Nu cred că e o idee bună.
Ce-ți faci atâtea griji? Nu e genul tău.
Părinții mei nu sunt acasă.
Dar nici Jin-a nu e.
Doamne.
Ajunge, da?
Termină.
Plec acum.
Nu te grăbi. Dacă fugi, te împiedici și cazi.
De ce să fug? Acum merg normal.
Bine. Ne vedem în curând. Pa!
Nu mă luați în seamă!
Privește și memorează tot.
De ce?
Ca să îl poți repara când nu merge.
Atunci tu când ți folosești creierul?
La momentul potrivit.
Îmi folosesc creierul numai când e absolut necesar.
Seung-ho, ești acasă?
Da.
Vai, ești și tu aici, Jun-hui.
- Bună ziua. - Te-ai întors deja?
Voiau să mai ceară un rând
dar am plecat, n-aveam chef de tărăboiul bețivanului de taică-tău.
Ați mâncat?
Da, tăieței instant.
De ce? Trebuia să mâncați ceva ca lumea.
De ce n-ai încălzit supă și pește...
Doamne, e în regulă.
De fapt, e chiar grozav.
Să-ți cer părerea înainte să se întoarcă tatăl tău.
Uită-te la băiatul ăsta și spune-mi ce părere ai.
Poftim.
Cine e?
E pentru Jin-a...
Ți-am zis de el zilele trecute.
O prietenă vrea să îl prezinte lui Jin-a.
A fost la Universitatea Seoul.
Ce părere ai?
Vezi tu,
am auzit că bărbații își dau seama cine e cumsecade.
Jun-hui, tu ce părere ai? Ție ți se pare cumsecade?
- Ei bine... - Mamă, te rog.
Ți-am zis să nu faci din astea.
Crezi că eu îmi doresc să fac asta?
Vrei ca Jin-a să îmbătrânească singură?
Când ți-am zis să-i găsești un băiat, m-ai ignorat.
Acum de ce mă bați la cap?
Să nu-i spui nimic lui Jin-a.
Ai nevoie de ceva?
- Nu. - Ți-e foame?
Urma să vă aduc niște fructe.
Mă rog...
Aș vrea să vă spun ceva.
Ce e? Vrei să-mi spui ceva? Spune.
Bănuiesc că e ceva important.
Da.
Atunci să vorbim în sufragerie?
Jun-hui, hai și ia loc aici.
Doamne, ce s-a întâmplat?
Seung-ho, de ce se poartă Jun-hui așa?
Jun-hui.
- Doamnă Kim. - Da, spune.
Ei bine, eu, de fapt...
Da, spune-mi...
Ce... Ce se petrece?
Asta voiam să vă întreb.
A zis că are ceva să îmi zică și s-a pus în genunchi.
Aoleu, Jun-hui, orice ar fi, mie poți să-mi spui.
De ce te porți de parcă ai fi făcut ceva rău?
Ce se petrece?
Măi...
De ce vă purtați așa?
Stai așa.
Vai, nu se poate.
Voi doi...
Nu e treaba la care mă gândesc, nu?
Nu?
- Mamă. - Ba da.
Îmi pare rău.
Doamne, cum ar trebui să...
- Vai, asta e... - Mamă, ești bine?
- Nu-mi vine să cred. - Mamă, încearcă să te liniștești, bine?
Ce?
Tu știai?
Ei bine... da.
Vai de mine!
Pentru mine, Jun-hui e doar băiatul care îmi place.
Voiam doar să văd ce faci.
Nu plânge.
Te-ai întrebat vreodată cum ne simțim eu și Jun-hui?
De acum înainte nu mai sta cu Jun-hui.
Viața fiicei tale depinde de asta.
Știu că și tu gândești la fel.
Nu ești de acord?
Vreau să strângeți dovezi care arată că angajatele noastre
au fost abuzate.
Toată lumea va avea de suferit dacă spun ceva.
Ești isteață.
Ce e iubirea?
Spune-mi ce înseamnă iubirea.
Atunci ce e iubirea? Știi măcar ce e?
Doamne, de ce nu-mi spui tu ce e?
Fac orice pentru tine, Jin-a.
Ce vrei?
Te vreau pe tine.
Tot ce vreau ești tu, Jun-hui.
Subtitrarea: Clara Lițescu