EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Öppna dörren.
AVSNITT 11
Till Gumi-dong, eller hur?
-Ja, jag har bråttom. -Okej, frun.
När tror du att vi är framme?
-Tja, om... -Snälla, kör sakta.
-Sakta. -Ursäkta? Okej.
Vad ska vi göra?
Är det Gyeong-seon?
Nej, det är Seung-cheol.
Han kommer när han är full.
Jag försöker skicka hem honom. Stanna här.
Okej.
Kom inte ut.
Öppna dörren.
Förlåt.
Öppna dörren på en gång!
Det kan jag inte. Jag är ledsen.
Jag skickar hem henne.
Jag skickar hem henne på en gång,
så snälla...
...lämna henne ifred.
Va?
"Lämna henne ifred"?
Jösses, du är inte lite fräck.
Trodde du att jag skulle tacka dig
om du försökte skydda min dotter?
Flytta på dig.
Jag kan tyvärr inte släppa in dig.
Det är mig du ska skylla på. Allt är mitt fel.
Så snälla, ta ut det på mig.
Det är inte bra för henne om hon ser dig här.
Snälla gör inte så här, inte för min,
utan för din dotters skull.
Bara släpp det, den här gången.
Jag skickar hem henne direkt.
Snälla.
Tack gode Gud att du är liten.
Vad hände? Gick han?
Nej.
Han har med sig en vän och är väldigt ihärdig.
Så vad ska vi göra?
Jag sa åt honom att gå och köpa alkohol.
-Så vad sägs om att vi... -Okej, jag går nu.
Vi har inte tid med det här.
-Jag går. -Jag är ledsen.
Var inte det.
Kör försiktigt.
-Så fort du är hemma... -Jag tänker inte ringa dig.
Sms:a mig bara.
Okej.
Kör inte för fort nu.
Okej.
Hej då.
-Du ska få något att dricka. -Jag vill inte ha något.
ÄLSKAR DIG
Jun-hui.
Du vet hur jag känner för dig och Gyeong-seon
och hur mycket jag bryr mig om er.
Visst vet du det?
-Ja. -Så hur kunde du göra så här?
Visst.
Alla gör misstag.
Alla gör misstag en gång i livet, eller hur?
Det var inte ett misstag att börja dejta Jin-a.
Du kanske tänker så nu.
Det är därför du lät det gå så långt.
Men Jun-hui,
gör det inte för komplicerat.
Både du och Jin-a har hela livet framför er.
Ni borde inte slösa tid
på något som är så obetydligt som det här.
Jag vet
att du inte gillar det jag säger.
Jag vet det.
Men vad kan jag säga med tanke på min situation?
Vi är som en familj.
Tycker du inte att det här är väldigt opassande?
Vi är...
...bara två personer som blev kära.
Kan du inte försöka förstå?
Kan du inte försöka förstå mig?
Kan du göra det för min skull?
Jag kan till och med be på mina bara knän.
-Jun-hui, snälla. Jag ber dig. -Fru Kim.
-Snälla, gör inte... -Jag ber dig.
Fru Kim.
Snälla, ställ dig upp.
Du förstod väl det jag sa?
Eller hur?
Nej.
Jag vet att jag har många brister.
Jag är medveten om det
och vill bevisa att jag kan bättra mig,
inte bara för Jin-a, utan för dig och herr Yoon.
Lita på mig och ge mig en chans.
Okej.
Det är du av alla människor.
Jag borde vara helt ärlig med dig.
Du vet...
...att jag har höga krav, eller hur?
Du är inte bra nog.
Jag vet att många anser mig vara en snobb
och någon som använder sina barn för egen vinning.
Jag struntar i det.
Varför?
Jag är så för mina barns skull.
Alla föräldrar vill sina barns bästa,
inget annat.
Enligt mig
skulle ingen förälder rucka på sina krav
om de inte var tvungna.
Hade Jin-as far inte redan gått i pension
hade jag siktat högre.
Tror du jag är så här
för att jag tycker Jin-a är skyldig mig det?
Inte alls.
Det är för att jag vill att Jin-a och Seung-ho,
och även deras barn, ska få ett bättre liv.
Det krävs auktoritet för att få ett bättre liv.
Var får man det i ett kapitalistiskt samhälle?
Var kommer framgång ifrån?
Jag är fortfarande ung.
-I framtiden... -Herregud.
Du är smartare än så.
Jag vet att du förstår vartenda ord jag säger.
Jag ska inte berätta för någon att jag övertalade dig.
Så var inte envis.
Jag är ledsen,
men jag kan inte ge upp Jin-a.
Oavsett vad du säger så kan jag inte det.
Jag kan aldrig ge upp henne.
Tvinga mig inte att såra dig mer. Gör det inte svårare än vad det är.
Jag vill säga det här
lika lite som du vill höra det.
Vi glömmer allt som har hänt mellan oss
och återgår till hur det brukade vara.
Jag är ledsen.
Jag kan inte göra som du vill.
Tänker du trotsa mig?
Om det är så du tolkar det är det säkert så.
Jag hade för höga tankar om dig.
Jag trodde du var bättre än så.
Jag är ledsen.
Jag kan inte leva utan Jin-a.
Varför ljög du?
Varför ljög du för mig?
Tyst. Följ med mig.
Kan du inte bättre än så här?
Kallar du det här ditt bästa?
Hur vågar du tala så till mig?
Vad har jag gjort för fel?
Berätta. Vad har jag gjort?
Tycker du inte att du har gjort fel? Är det så?
Ja!
Du är otrolig.
Vad höll ni på med här?
Precis det du tänker.
Ska jag säga det rakt ut?
Din lilla skitunge. Släpp henne. Nu!
Jag sa åt dig att släppa henne!
Sluta!
-Släpp henne! -Sluta.
Släpp henne!
Sluta slå honom!
-Jin-a. -Flytta på dig!
Jin-a.
Jag är okej. På riktigt.
Ljug inte för mig. Du är inte okej.
Varför säger du alltid att du är okej?
Kom med mig.
Jag är okej.
Jag är också okej.
Jag kan ta mig igenom allt.
Jag går nu.
Jin-a måste ha åkt till jobbet redan.
Skulle hon åka tidigt i dag?
Skulle hon det?
Den gången
när du tog med Jin-a ut för att motionera,
sov hon verkligen i sitt rum då?
Självklart.
Det är bäst att du inte ljuger.
Såklart jag inte gör.
Du borde tänka på konsekvenserna av dina handlingar.
Annars kommer det sluta med att du ångrar allt.
Hej, Jin-a. Det var ett tag sedan.
Jag hade nästan glömt hur du såg ut.
Det var därför jag kom för att ge dig en uppdatering.
Jag vill bara höra goda nyheter.
Du gör mig ängslig.
Även om du fokuserar på ditt jobb
kanske du inte kan få kaféet att gå runt.
Du borde ha tillbringat mindre tid med din pojkvän.
Om det är därför du hamnat efter krävs disciplinära åtgärder.
Jag accepterar straffet om jag förtjänar det.
Åh, just det.
Hade du trevligt på bion med herr Kong?
Det var en film om manlig vänskap.
Det var därför jag gav dig två biljetter.
Men jag glömde säga att jag gav en till er var.
Träffades ni på biografen?
Tja... Det var trevligt.
Filmen var bra.
Vilken lättnad.
Jag avundas dig.
-Vi går. -Ja.
Vad är det?
Yoon Jin-a är här.
Än sen? Det är inget konstigt med det.
Herr Jo kallade in henne till sitt kontor direkt.
Tänk om hon snackar?
Du sa att du är oskyldig.
Självklart.
Jag försökte bara komma överens med personalen.
Det vet du.
Eller gör du inte det?
Det spelar ingen roll vad jag tycker.
Det viktiga är vad de kvinnliga anställda tycker.
Och vad tror du att de tycker?
Vad du borde oroa dig för nu
är hur du ska överleva det här.
Hur jag ska överleva?
Vad ska jag göra? Hur kan jag komma undan med det här?
Herr Nam?
Just det.
Om en av cheferna tar på sig skulden
blir det inte utdraget.
Jag vet några som hyser agg mot honom.
Tack så mycket.
Tja, jag antar att jag måste se över det igen om ett tag.
Jag är inte helt nöjd med det,
men du gjorde ett okej jobb.
Jag ska jobba hårdare.
Du borde återvända till kontoret.
Du är för kompetent för att vara på kaféet.
Tack för att du har så höga tankar om mig.
Vill du inte tillbaka?
Du verkar inte så exalterad.
Jo, det är jag.
Det som har bekymrat de kvinnliga anställda
är faktiskt allvarligare
än det jag fått höra, va?
Jag var en av de
som försökte att inte göra en stor grej av det.
Så jag har
funderat över vad jag hade kunnat göra annorlunda.
Därför kan jag inte riktigt säga något om det för tillfället.
Däremot
ska jag se till att jag säger ifrån den här gången.
Ja, det borde du. Det vore det rätta.
Drick lite te.
Tack.
"Färgen på ditt läppstift i dag är väldigt sexig."
"Log du mot mig på karaokebaren?" Och ett hjärta?
Ni borde ha svurit åt honom.
Varför skickade du en smiley till honom?
Det var bara så att han skulle bli tyst.
Jösses, så äckligt. Det får mig att vilja spy.
Herregud, vad i helvete är det här?
Det händer hela tiden, särskilt under företagsmiddagar,
så jag blev väl van.
Jag började strunta i det efter ett tag.
Det är därför jag inte kommer ihåg specifika incidenter.
Då kan vi inte göra något.
Men ni förstår,
jag är lite orolig för er skull.
Hur menar du?
De säger att ett ruttet äpple
kan förstöra hela skörden.
Jag vet att ni inte har gjort något fel,
men ni kanske blir indragna.
Helt ärligt tror jag att det är vad herr Jo är mest orolig för.
-Herr Jo? -Ja.
Vi får hoppas att det inte händer.
Jag menar, det borde inte det.
Om ni blir felaktigt anklagade
blir jag vansinnig.
Tja...
Vad är det?
-Jag spelade inte in filmen medvetet. -Okej.
Jag gjorde det för skojs skull på vår företagsmiddag.
Okej.
Får jag se.
Vi gör det här för din skull.
Du kan inte bara dra dig ur.
Det är inte på det sättet.
Om det inte blir löst ordentligt
blir vi bara förödmjukade.
Och ingen kan garantera att de inte ger igen.
Tänk om vi blir avskedade?
Även om vi inte blir avskedade så tvingas vi säga upp oss
för folk kommer att döma oss.
Helt klart. Det blir svårt att få ett nytt jobb.
Även om vi lyckas följer ryktet med oss.
Vad tycker du vi borde göra, Se-yeong?
Vi får hoppas att allt går bra.
Det lät inte alls uppriktigt.
Det känns inte bra att säga det här,
men lyckligtvis är du och jag inte...
...offren i den här frågan.
Vi borde vara förstående.
Vi borde inte tvinga dem att träda fram.
Vi borde ge dem tid att fundera.
Vi får träffas en annan gång och utbyta åsikter.
Vi pratar en annan gång.
Kom in.
VERKSTÄLLANDE DIREKTÖR
Varsågod.
GODKÄNNANDE KRÄVS
Jösses, Jin-a...
Varsågod.
Som vanligt finns det inget att ta upp,
trots att jag ville hitta fel eftersom du sårade mig.
Vad gjorde jag?
Yoon Jin-a och Seo Jun-hui.
Jag parade inte direkt ihop dem.
Jag blev också chockad.
Vad sa era föräldrar?
Du sa att de är väldigt kräsna.
Tycker de att hon är bra nog åt honom?
De tycker inte att någon är bra nog åt honom.
Betyder det att de ogillar henne?
Du hetsar upp dig i onödan.
Missförstå mig inte.
-Hoppas du gillar den. -Tack.
Jag vill inte ha.
Jag kokade dem för att du sa att du har svårt att äta vanlig mat.
Dina vänner...
Några av dem jobbar fortfarande, eller hur?
Ja.
Kan du be dem hjälpa Jin-a?
Vi bestämmer inte vem hon ska dejta.
Inte ens föräldrar kan göra det.
Jag menar ett jobb.
Vill hon säga upp sig?
-Jag ska få henne att säga upp sig. -Vad pratar du om?
Vi måste få dem att göra slut.
Och din lösning är att få henne att säga upp sig?
Vad är det för fel på dig?
Förresten är det inte lätt att hitta jobb nu för tiden.
Det är därför jag ber dig dra i några trådar.
Sluta prata strunt.
Jösses...
Du arbetade i över 30 år
och ändå har du inga kontakter.
Om du hade lyckats behålla ditt jobb
hade Jun-hui aldrig vågat gå ut med Jin-a.
Hur låga tankar har han om oss?
Jag fattar inte att han tror att han är god nog.
Okej, allt är mitt fel.
Vad ska jag göra?
Ska jag skriva ett CV och söka jobb?
Skaffa ett jobb om du kan.
Jag fattar inte att du sa det! Hur kan du säga så till mig?
Varför blev han så upprörd?
Herregud.
Gick vi igenom för många? Jag kan inte bestämma mig för en.
Bad det kinesiska företaget om något specifikt?
Jag tror inte de har något specifikt i tankarna.
Vi måste komma på något.
När ska vi slås ihop med dem?
Så fort allt är ordnat.
Vi har fortfarande lite tid.
Vill du fortfarande inte åka?
Nej.
Har du ingen lojalitet till företaget...
Jag bodde i USA i tre år.
Jag har lite saker att fixa så jag måste gå.
Han har blivit så fräck sedan han började dejta.
-Eller hur? -Ja, det är irriterande.
Herregud.
Hördu, Jun-hui.
Du måste sluta gå över gränsen.
Tänk om du får sparken?
Då får jag sparken.
Hördu.
Jag vet att du är kär, men ta dig samman.
Det är inte så lätt.
Har du tid?
Hur så?
Vi går och äter.
-Du skrämde mig. -Herregud.
Jösses, de är konstiga båda två.
Jag frågar inget för du säger bara att allt gick bra med din mamma.
Ska jag vara helt ärlig hände inget alls.
Vilken lättnad.
Hon måste ha varit väldigt förstående.
Du behöver inte tvinga dig själv att säga så.
Du kan bli hur arg du vill.
Du får snacka skit om min mamma.
Jag är helt okej med det.
"Varför avvisar hon mig när hennes dotter är likadan?"
Du får säga sådant och bli arg. Det gör mig inget.
Jag kan ta det utan att bli upprörd.
Jag är besviken på dig.
Jag vet mycket väl vad du är för slags person.
Men du säger dumma saker med flit på grund av mig.
Och du verkar inställd på att bete dig värre hemma.
Var inte sådan. Du gör mig bara orolig.
Det är för att jag är upprörd.
Tänk på hur jag känner när du säger saker du inte menar.
Jag sa ju att jag är okej med allt.
Jag är okej så länge du inte blir sårad.
Vill du att jag bara ska se på medan du lider?
Varför säger du det så där? Du är alltid vid min sida.
Så här?
Ja, så här.
Är du fortfarande besviken på mig?
Nej. Jag gillar dig så mycket att jag dör.
Du får inte dö utan min tillåtelse.
Så vad kan jag göra?
Inget.
Rör inte din hand.
Ser du? Jag kan till och med kontrollera din kropp nu.
-Jösses. -Lyft ditt högra ben.
Lyft din vänstra arm.
-Se där. -Jag kan inte vinna över dig.
Trodde du att du kunde det?
Tja, inte riktigt.
Vad?
Är du orolig att någon som inte borde veta om oss ska gå förbi?
Du är galen.
Vad är det?
Går en kille som inte borde veta om oss förbi?
Vänta.
Kom hit.
Ja, okej.
Vad är du okej med?
INCHEONS FLYGPLATS MAGLEVTÅG
Tack.
Vart ska du?
Jag ska träffa Gyeong-seon.
Du kan följa med om du inte tror mig.
Ta din medicin. Jag blir inte sen.
Du kan skylla på mig om något försvinner.
Du borde ta allt när du ändå är igång. Du är så dum.
Så du dejtar Jin-a för att du är så smart?
Varför dejtar du henne?
För att hon är söt.
Jösses, din idiot.
Varför har du inte ringt mig?
Det känns som att du är arg på mig eller något.
Du vet att jag inte gillar att gå på nålar.
Det är för att jag vet
att din mamma kommer gnälla på dig om du umgås med mig.
Hon kommer inte att gnälla på mig.
Så du kommer att fortsätta med det här?
Jag vill inte att du blir utskälld på grund av mig.
Då är jag hellre tyst.
Du och Jun-hui måste ha fötts bara för min skull.
Jag måste varit soldat i mitt tidigare liv och räddat båda era liv.
Ni är nog här nu för att betala tillbaka.
Ska jag slå ner dig?
Jag menar det.
Vem annars skulle bry sig om mig så här?
Du står alltid ut med stressen ensam.
Har Jun-hui det svårt?
Han visar det inte.
Ska vi ta en drink, min vän?
Ska vi göra det, min vän?
-Hit med dem. -Okej.
Bara en drink?
Hördu, vi slår vad.
Seung-ho vill slå vad.
Jin-a, ställ inte till med problem. Gå hem.
Du hörde, va?
Okej, drick inte för mycket.
Bara en drink.
Okej, jag ringer sen.
Jösses.
Förlåt.
Jag borde inte ha kommit. Du är så irriterande.
Det här är varför alla borde lyssna på sina mammor.
Hon sa att vi inte fick träffas.
Du brukar inte trotsa henne, din morsgris.
Hördu.
Jag ska ge dig ett råd.
Varenda mamma i världen älskar att känna sig viktig.
Det var därför jag bestämde mig för att bli en morsgris.
Beter jag mig som en omogen unge
kommer hon tro att hon fortfarande måste ta hand om mig.
Hon kanske gnäller på mig, men hon mår bra på insidan.
Så vilket är ditt råd?
Tja, det här gäller faktiskt Jin-a.
Hon borde bete sig som att hon behöver mammas hjälp.
Och försöka få mamma på sin sida genom att vara omogen.
Men hon är omogen hur som helst.
Jag är säker på att det fungerar.
Du känner din mamma väldigt väl,
men du känner inte Jin-a.
På vilket sätt?
På alla sätt.
Jaha.
Har Jin-a förändrats?
Ja, det har hon.
Hon är så här nu på grund av Gyeong-seon.
Det är bara så Jin-a är.
Du har fel.
Hur mycket vet du om henne?
-Du då? -Jag är hennes bror.
Jag är hennes pojkvän.
Bestämde du dig för att vara fräck nu?
Hördu, testa att kalla mig din svåger.
-Svåger, aldrig. -Hallå.
-Svåger? -Sluta.
-Du förtjänar stryk. -Förlåt.
-Vill du dö?
Det faktum att
Vi är ovetandes om morgondagen
Är något väldigt spännande
Det må vara läskigt
Men sådant är livet
Ingen känner till framtiden
Vänta. Är inte det där min bror?
Det är Jun-hui.
-Jun-hui. -Hej.
Hördu, han är min bror.
Han är min pojkvän.
Jag är din svägerska.
Herregud, min svägerska.
Jösses.
-Varför drack ni så mycket? -Skål.
Skål.
Det är väl avtändande?
Hon är söt.
Hördu, försvinn.
Försvinn ur min åsyn.
Visst.
Gör det.
Seung-ho.
Jag har aldrig bett dig om en tjänst förrän nu.
Varför är du så allvarlig?
Okej, jag ska finnas där för Jun-hui när han behöver mig.
Nej, det handlar om Jin-a.
Snälla, finns där för henne.
Det är vad du kan göra för Jun-hui.
Jag förstår vad du menar.
Du har förmodligen redan tänkt på det här,
men ingen vet...
...vad som kommer hända med dem.
Men personligen
ska jag se till att jag inte förlorar min vän,
oavsett vad som händer.
Det är vad jag ska göra, så jag vill att du gör samma sak.
Borde du inte be mig
istället för att ge mig order?
Gör bara som jag säger.
Så mycket gillar jag inte Jun-hui.
Stanna vid hans sida ändå.
Skaffa inga andra bästa vänner.
Du kan inte tvinga mig till det.
Jag har mina egna tankar och preferenser.
Hatar du Jun-hui så mycket?
Herregud.
Gör du mig en tjänst om jag ber på mina bara knän?
Seung-ho, snälla, var där för honom.
Jag menar det.
Vad gör du? Sluta.
-Din lilla odåga. -Vad gör du?
Om jag säger åt dig att göra något, gör det bara.
Hur vågar du tala till mig så där?
-Okej. Sluta. -Gör bara som jag säger.
Herregud.
Vi ska inte svika varandra.
Skål.
Jag tänker inte tvinga dig att vittna.
Och jag klandrar dig inte om du väljer att inte göra det.
Men bara så du vet
känns det jobbigt för mig att tynga dig
men något sådant här.
Jag är Yoon Jin-a, biträdande chef för franchiseteamet.
Jag vill dela med mig av mina upplevelser de senaste tio åren
som arbetsledare.
Allt är baserat på fakta
och jag är villig att lämna vittnesmål vid behov.
Åh, hej.
Hej, du måste göra allt hushållsarbete nu när din mamma är skadad.
Tja, inte allt.
Du kommer att bli en bra fru.
-Ha det bra. -Tack. Ta hand om dig.
Hej då.
Behövs det tre personer för att duka?
Sätt dig ned, Seung-ho.
-När det här är klart. -Sätt dig. Det är distraherande.
-Ät upp. -Okej.
Den är klockan 15,00 i dag.
Jag sa åt dig att du skulle på en blindträff i helgen.
Det är redan ordnat så du måste vara där.
-Mamma. -Tyst.
Jag ska hitta en bra kille åt henne. Punkt slut.
Tror du att vi är som de där rika familjerna eller?
Tycker du inte att blindträffar är lite gammalmodiga?
Det är vad rika familjer gör för sina barn.
Håll tyst, okej?
Den är kl. 15,00.
Jag har planer i dag.
Va?
Hörde du mig inte? Jag sa att jag har planer i dag.
Börja inte.
Mamma.
Gör som jag säger.
Sluta. Du behöver inte lyssna på din mamma.
Jag skäller ut dig om du gör som hon säger.
Vad håller du på med?
Ska du säga. Du frågade inte ens om hon ville göra det.
Hon är vårt barn, men du kan inte styra henne.
Vad är det med dig? Uppför dig.
Vad sa du?
Hur vågar du? Hur kan du säga så?
Jag säger vad jag vill!
Pappa.
Och du också.
Kan du inte säga ifrån när du inte vill göra något?
Jag ska säga en sak som familjens överhuvud. Hädanefter
sätter vi allas frihet först. Om du går emot det
åker du ut ur mitt hus!
Du gick för långt den här gången.
Varför ska jag bry mig om du vill laga mat åt henne eller inte?
Är Jin-a min flickvän?
Nej, hon är bara min.
-Din lilla... -Jag vet inte vad jag ska handla.
Vi åker tillsammans.
Jag kan inte ens snacka skit om henne eftersom hon min vän.
Vad finns det att säga? Hon är så fin.
-Din lilla... -Jösses, igen? Vänta, någon ringer dig.
Du kan svara.
Det är ett viktigt samtal. Du borde gå hem.
Gå.
Hej.
Vart ska du?
Jag måste göra ett ärende åt mamma.
Kan jag följa med?
Nej, det är lugnt.
När är du tillbaka?
Det kommer att gå rätt fort.
Vi äter middag ihop istället för lunch.
Tja, det går bra, men...
Okej då. Ring när du är klar.
Förlåt.
För vad?
För att jag bröt mitt löfte.
Inte direkt. Vi skjuter bara på det några timmar.
Men ändå.
Kan du verkligen åka själv?
Jag är väldigt självständig.
Jösses, jag är så stolt över dig.
Jag ringer sen. Gråt inte, även om du saknar mig mycket.
-Sluta. -Okej. Ring mig.
Jag kan inte åka och handla med dig.
Något dök upp på kaféet.
Jin-a, du är en sådan bra dotter.
Du gör till och med saker du inte vill för att inte uppröra mamma.
Du är verkligen vuxen nu.
Ja, träffa honom bara snabbt
så att din mamma inte blir upprörd.
Det är bättre än att bråka med henne. I längden hjälper det dig
att övertyga henne...
Pappa.
Jag vet att du försöker hjälpa mig,
men att göra sådant där gör det bara värre för mig.
Jag menade det verkligen.
Jag vet.
Jag vet det.
Men pappa, jag önskar bara en sak.
Jag vill inte ha någon uppmärksamhet.
Oavsett om jag är hemma eller på jobbet så vill jag inte ha någons uppmärksamhet.
Jag vill inte ha någons uppmärksamhet. Det är min enda önskan.
Jag ska träffa killen i dag, men inte för mammas skull.
Jag gör det inte för din skull heller.
Jag gör det för Jun-huis skull.
Jag går dit på grund av Jun-hui.
Jag måste gå.
Jag måste gå förbi kaféet snabbt.
Tja...
Men varför är du klädd så där?
Vad då? Jag klär mig jämt så här.
Jag måste göra en sak. Jag berättar sen.
Berätta nu, annars följer jag efter dig.
Pappa är här.
Och?
Han vill träffa mig.
Än sen då?
Jag borde träffa honom och höra vad han har att säga.
Vem bryr sig? Vad spelar det för roll?
Jag kan få ut allt jag vill ha sagt.
Han har varit hemsk. Det släpper jag inte.
Vi måste prata med honom öga mot öga någon gång.
Vi ses sen.
Jin-a.
Vad gör du här?
Gyeong-seon.
Är du här för att...
Jag kan inte tro det.
Gyeong-seon.
Kan du hålla det här hemligt för Jun-hui?
Han vet i princip redan.
Hur vet han om det?
Berättade Seung-ho att jag ska på blindträff?
Va?
Är det därför du är här? Inte på grund av pappa?
Är du här för en blindträff?
Jin-a, är du galen?
Har du blivit galen?
Jun-hui då? Har du bara lekt med honom?
Gyeong-seon, låt mig förklara. Det är...
Gör slut med Jun-hui.
Helt otroligt.
-Visst är det Jin-a? -Att hon gick på en blinddejt
betyder att de saknar respekt för dig.
De behandlar dig som att du inte finns.
-Ska Jun-hui utomlands igen? -Fröken Yoon visste nog inte om det.
Han ger ingen en andra chans.
Jag är inte säker på att Yoon Jin-a klarar sig om det här kommer ut.
-Jösses. -Hur är det, herr Nam?
Får jag träffa Jun-hui?
Vad mer kan jag göra för dig?
Varför ringde du inte?
Jag var rädd.
Att jag skulle bli arg?
Att du skulle ignorera mig.
Jag ska göra som jag vill.
Göra vad?
Jag ska älska och ta hand om dig.
Får jag inte ens det?
Undertexter: Erica Raneblad