EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jin-a, är du galen?
Har du blivit galen?
Jun-hui då?
Har du bara lekt med honom?
Gyeong-seon, låt mig förklara. Det är...
Gör slut med Jun-hui.
Helt otroligt.
Gyeong-seon!
Hörde du inte vad jag sa?
Gör slut med Jun-hui. Det är allt jag har att säga.
Tror du att jag ville komma hit?
Du känner min mamma.
Hon ger sig inte förrän det blir som hon vill.
Jag är bara här för att...
Din envisa mamma kommer inte godkänna Jun-hui.
Du är en lydig dotter, så gör slut.
Gör det inte värre för mig.
Tror du seriöst att Jun-hui och jag föddes för din skull?
Varför måste vi alltid vara så förstående?
Hur mycket mer måste vi stå ut med?
När det gäller Jun-hui bryr jag mig inte
vem jag måste vända mig emot. Han är viktigast.
Du har gjort så jag uthärdat hur dina föräldrar är mot honom.
Annars hade jag inte hållit tillbaka.
Men nu gick du över en gräns. Nu får det räcka.
Jag kan inte acceptera att man ser ner på Jun-hui så här.
Vad pratar du om?
Ingen ser ner på honom.
Du gör det.
Du tar det så lätt,
som om det vore något man kan småprata om senare.
Din familj tycker synd om mig och Jun-hui,
och de har inte ens nog med skam i kroppen att dölja sin åsikt.
Kanske är det bara jag,
men jag tänker inte hålla tillbaka längre.
Fröken Yoon Jin-a?
Jag är din blindträff.
-Ska vi gå? -Okej.
AVSNITT 12
Ursäkta mig.
Vi sätter oss här.
Ska vi?
Sätt dig.
Jag sätter mig här.
Okej.
Är allt okej?
Nej.
Eller, jo. Jag mår bra.
Visst är det Jin-a?
Hej.
Det är du, eller hur?
Ja.
Det var längesedan, eller hur?
Ja.
Gyeong-seon är där.
Ja, jag vet.
Jag förstår.
Bra.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Jun-hui då?
Vad är det med honom?
Hur länge tänker du hålla på?
Du kan inte förvänta dig att jag ska vara trevlig mot dig.
Vi kan väl sluta slösa bort tid?
Vi pratar istället.
Det lät som om det var något du ville säga när du ringde sist.
Så var det inte.
Jag vill bara ha bekräftelse på att jag och Jun-hui inte är ensamma
i världen.
Det var allt.
Jag är seriös.
När någon skryter om sin pappa
vill man skryta om sin egen.
Det var så jag kände.
Är inte du så pass gammal att du inte behöver en förälder längre?
Missförstå mig rätt.
Om du fanns i mitt liv så skulle det orsaka smärta.
Men ibland
så vill jag ha dig närvarande.
Det är så fånigt att folk inte vet
hur dumma de där stereotyperna är.
Förlåt.
Du vet väl att du beter dig illa?
Förlåt.
Jag har både tvingats på blindträff
och träffat folk som tvingats.
Men det här var den värsta.
Jag vet inte hur jag ska be om ursäkt.
Det betyder att du gillar någon annan.
Om det inte är så innebär det att du inte gillar mig.
Det sårar min stolthet.
Du verkar vara en bra kille. Allvarligt.
Vi låtsas att du talar sanning.
Hur kan jag hjälpa dig att känna dig mindre nervös?
Jag är inte nervös.
Kvinnan bakom dig... Är hon bara en vän?
Hon är min vän och hon är med sin pappa.
Så hon borde inte störas av att du är här?
Självklart inte. Varför undrar du?
Varför stirrar hon då på oss?
Jin-a växte upp och blev en härlig kvinna.
Hon är inte gift än, va?
Nej.
Dejtar du någon?
Jun-hui då?
Jag vet inte.
Han gifter sig nog snart.
Tiden flyger i väg så snabbt.
Vad innebär det för dig att ha barn?
Trodde du vi skulle växa upp på egen hand
efter att vi fötts?
Förvänta dig inte att föräldrar gör allt för dig.
Men du kunde gjort något i alla fall.
Jag behövde hoppa av college, men klandrar inte dig.
I slutändan var det mitt val.
Men med Jun-hui är det annorlunda.
Han gav upp sin konstnärsdröm
och började på ett spelföretag, för lönen.
Jag fick inte rå om honom.
Han sa att han inte kunde rita på grund av pressen.
Vill du veta vad som var värst...
Okej, det räcker.
Avbryt mig inte. Jag kom hit
för att berätta det här.
Du tycker nog att det var synd att du gifte dig flera gånger,
men det var inte det som var felet. Det var
att du fick oss att växa upp för fort.
När vi var yngre önskade jag
att Jun-hui skulle hamna i trubbel.
Jag var så less på att han spelade vuxen.
Han sätter andra i första rummet
och sväljer allt, och det tar kål på mig.
Varför tvingade du honom att bli sådan? Varför?
Giftermål?
Det är en lyx vi inte har råd med så länge du lever.
Fattar du det?
Vi borde nog gå nu.
Så absurt.
Ursäkta mig. Får jag fråga en sak?
Hur känner du fröken Yoon Jin-a?
Ursäkta mig?
Jag var hennes blindträff och blev alldeles mållös.
Vem är du egentligen?
-Jag är hennes före detta svägerska. -Ursäkta mig?
Vem tror han att han är?
3 MISSADE SAMTAL FRÅN ÄLSKAR DIG
Vi kan väl ta en kopp te?
Vet du hur det är med Jun-hui?
Gyeong-seon är fortfarande arg på mig, så hon gick utan att säga något.
Jag tror att han mår bra.
Träffar han någon?
Utifrån vad Gyeong-seon sa,
så verkar han träffa någon. Vet du något?
Förlåt.
Vad menar du med det?
Förlåt, men jag vet inte så mycket.
Du har blivit alldeles för artig som vuxen.
Men jag förstår varför eftersom att dina föräldrar är så gammalmodiga.
Mina föräldrar är ganska gammalmodiga och envisa.
Jag menade det inte som något dåligt.
Men det kan vara svårt för barnen.
Jag trodde han var din pojkvän,
men jag antar att han inte...
Nej, det är han inte.
Han är bara...
Han var...
Förlåt.
Varför säger du...
Jag tror inte du ber om förlåtelse bara för att vara artig.
Jag vet inte varför, men jag känner bara för att säga förlåt.
Jag måste till affären.
Varför då?
Jin-a kommer på middag.
Hon kommer inte.
Varför inte?
Har du pratat med henne? Var är hon?
Det behöver du inte veta. Hon kommer inte, så kom hem.
Vad är det?
Är du inte nyfiken på hur det gick med pappa?
Bryr du dig bara om Jin-a?
Varför ska jag vara nyfiken?
Glöm det. Kom bara hem.
Var är Jin-a? Jag får inte tag på henne.
Såklart inte. Du får veta sedan. Kom hem.
Vi ses nog inte igen, va?
Tänker du inte komma tillbaka?
Vore inte det bättre för alla?
Även om Gyeong-seon sa det hon sa,
så saknar hon faktiskt dig mycket.
Det gör säkert Jun-hui också.
Hur är Jun-hui?
Ursäkta?
Jag undrar vilken typ av man han har blivit.
Han är väldigt varmhjärtad.
Ett kort farväl.
Herr Seo!
Vi kan väl ses igen?
Jag insisterar.
Träffa mig åtminstone.
Du måste få veta mer om Gyeong-seon och Jun-hui.
De är fantastiska och fulla av liv.
Jag kan hålla dig uppdaterad utan att de får veta.
Du erbjöd dig först.
Jag gillar att ta täten.
-Ring mig. -Okej.
Nu måste jag gå.
-Ring mig. -Det ska jag.
Åh, Jun-hui...
4 MISSADE SAMTAL
Vart i Bundang ska du?
Förlåt, men kan du släppa av mig här?
Förlåt.
Har du ingen stolthet?
Lägg dig inte i.
Det kan jag inte.
Vad sa du? "Lägg dig inte i"?
Även om det är ditt liv, så måste jag det.
Jag tolererar det inte den här gången.
Varför träffade du honom?
Varför var du tvungen att gå dit och få reda på det?
Du måste ha blivit galen.
Menar du att hon inte hade avslöjats
om jag inte hade mött pappa?
Du ska vara tacksam över att jag fick reda på det,
din dumma idiot.
Att hon gick på en blindträff betyder att de saknar respekt för dig.
De behandlar dig som att du inte finns.
Ser du inte det?
Jag håller på att bli galen!
Tror du jag är en dåre?
Det här kom inte från ingenstans.
Du behöver inte berätta för mig vad du måste stå ut med.
Det är uppenbart.
Det jag menar är...
...att vad än Jin-a gjorde,
så är det vi som ska lösa det, inte du.
Det är därför jag inte gillar att du fick reda på det.
Jag gillar inte att du vet allt om mig även om jag inget sagt.
Det gör mig galen!
Att dölja saker för mig
gör mig inte direkt tacksam.
Jag kommer fortsätta göra det.
Du skulle bara våga!
Seo Jun-hui.
Vad mer kan jag göra för dig?
Jösses.
Vad sa han?
Vad tycker han om Jin-a?
Är Jin-a frånskild?
Vad i hela friden pratar du om?
Du vet vad jag pratar om.
Vad är det för struntprat?
Hon har inte ens varit gift. Frånskild?
-Den före detta svägerskan var där! -Svägerskan?
-Vad pratar du om? -Varför har du hållit det hemligt?
Hemligt? Vad?
Jin-a har aldrig varit gift! Vad försöker du säga?
Ska inte du föreställa min vän?
Det måste ha blivit ett missförstånd.
-Hur kan du... -Jag skäms
-för att jag lät dem träffas. -Va?
Du skäms?
Skäms?
Du kallar min dotter frånskild och känner dig utskämd?
Jag blir så arg att jag skakar!
Vad var det där om?
Vad i helvete sa hon till sin dejt?
Vad är det?
Killen hon träffade
sa till sin familj
att Jin-a var frånskild.
-Han sa att han träffade svägerskan. -Va?
Vilken skitunge.
Det här betyder slutet för oss båda.
Vänta.
Hon svarar så klart inte.
Jag visste det.
Hon är nog med Jun-hui.
Jösses, nu räcker det.
Det räcker inte!
De kan inte vara tillsammans.
Jin-a skulle aldrig vara så respektlös mot oss.
Vad i hela friden var det då som hände?
Ha tålamod.
Vi får höra hennes version när hon kommer hem.
Vad hände i dag?
Förbannat.
Det ösregnar verkligen. Dessutom har du en bruten arm.
Stanna hemma!
Jag ska hämta hem henne.
Vet du ens var hon är?
Det är rätt uppenbart. Hon vet inte vilket misstag hon har begått
för hon är upp över öronen förälskad i Jun-hui.
-Jag ska lära henne en läxa. -Jösses.
-Släpp. -Nu räcker det!
Vad ska du göra om Jin-a gör något dumt?
-Hon har redan gjort tillräckligt. -Inte det.
Tänk om hon tar livet av sig?
Varför säger du så?
Pappa,
tror du att bara vissa personer tar självmord?
Jag övervägde det på gymnasiet,
och även när det var tufft på college.
-Jösses. -Mamma, det du gör
kommer bara att stärka deras relation.
Vad gör du om de bestämmer sig för att rymma tillsammans?
Du måste lätta
på dina krav.
De är absurda och nedslående.
Varför säger du...
För Guds skull, det är ingen främling vi pratar om!
Var objektiv gällande dina barn.
Så som du dömer främlingar.
Du tycker att främlingar som inte uppfyller dina krav är patetiska.
Andra tänker helt klart så om mig och Jin-a.
Sådana är dina barn egentligen, mamma.
Och om Jin-a förstör sitt liv? Det är hennes liv.
Varför lägger du dig i?
Va?
Hur kan du säga så? Jag tar hand om min dotter.
Du lägger dig bara i hennes liv.
-På sätt och vis är det misshandel. -Seung-ho!
Du får henne att lida emotionellt.
Du får henne att bli så less!
Är inte det misshandel?
Mamma.
Nu ska vi inte vara småaktiga.
Okej?
Kära nån.
Din mamma måste ha blivit chockad.
-Jag är ledsen att jag... -Bra jobbat.
Det där sa du bra.
Men det betyder inte
att du får tycka att din mamma är någon som är grym mot barn.
Ibland gör föräldrar så där.
Ingen förälder vill att ens barn ska lida.
Jag vet det.
Men det innebär inte alltid
att föräldrar tar rätt beslut.
-Det har du rätt i. -Så vad menar du?
Föräldrar är fegisar.
Så de vill att barnen ska välja den säkra vägen.
De blir oroliga när barnen tar risker.
Därför beter sig din mamma så.
Men hon går över gränsen.
Varför är Jun-hui en risk?
Jag ska försöka prata med henne.
Du borde inte heller vara så hård mot Jin-a.
Har Jun-hui kontaktat dig?
Jag provar att ringa.
Det är bara det att det öser ner...
Jag fattar.
Det är ingen skillnad på dem.
Är du med Jin-a?
Var är du?
Hemma.
Vad gör du här?
Inte mycket.
Du kunde ha kommit in eller ringt.
Upp med dig.
Det regnar.
Det är vårregnet.
Kom igen. Upp med dig.
Det öser ner.
Jag vet det, så upp.
Vad är det för fel?
Mina ben är bortdomnade.
Försök inte lura mig.
Du gör så här för att jag inte ska bli arg.
Nej, seriöst.
Mina ben är bortdomnade.
Jösses, du gör mig galen.
-Det är varmt. -Okej.
Visst är du arg på mig?
Jag var det.
Smart att vänta tills jag lugnat mig.
Det var inte det jag gjorde.
Varför ringde du inte?
Jag var rädd.
Att jag skulle bli arg?
Varför då då?
Att du skulle ignorera mitt samtal.
Du är väldigt strategisk i dag.
I sådana här lägen
känns det som att du är yngre än mig.
Jaså?
Värst vad du var stöddig. Du verkar må bättre.
Jag är ledsen.
Det borde du vara.
-Du får bli arg på mig. -Det är för sent för det.
Jag tänkte ge min mamma
det hon ville ha för sista gången.
Jag tänkte utnyttja det till att inte tvingas
till något i framtiden.
Men...
Jag borde ha tänkt igenom det ordentligt.
Så fort jag såg Gyeong-seon
insåg jag att det var ett dåligt val.
Varför är jag så blåst?
Du orsakar alltid trubbel.
Hatar du mig nu?
Ja,
-så mycket att det tar kål på mig. -Va?
Du behöver mitt godkännande för att få dö.
Jag gör som jag vill.
Gör vad då?
Jag tänker älska dig och rå om dig.
Får jag inte ens det?
Ge mig två dagar
till att tänka på saken. Dagen efter får du veta.
Det är bäst att du inte hamnar i trubbel.
Jag ska aldrig mer ställa till det.
Förresten,
varför har du klätt upp dig så mycket?
Till och med örhängen.
Verkar jag uppklädd?
Det här har jag på alla blindträffar.
Alla blindträffar?
Du måste ha gått på många.
Kom ihåg hur gammal jag är.
Jag har gått på många nog.
-Hur många gånger? -Va?
Jag hör inte.
-Svara. -Va?
Sluta skratta och berätta.
Det regnar ute. Kom så ställer vi till det.
Hur då? Svara först.
Jag älskar dig.
Varför ser du mig inte i ögonen?
För jag känner mig skyldig för att jag gjort så mycket hemskt.
Då förtjänar du att bli straffad.
Va?
Det är en present.
Härmapa.
Släng det aldrig.
Nu härmas du igen.
Ska jag fortsätta?
Jag är för kär i dig, Jun-hui.
Gå in.
Jag borde nog det.
-Hej då. -Hej då. Nu går jag.
Vad är det för fel på dörren?
-Gå. -När du är i hissen.
Hej då.
Gå. Kom igen.
Vad sen du är.
Gå och lägg dig.
Har det hänt något i dag?
Vad tror du?
Varför är mamma så tyst?
Hon orkar nog inte klå upp dig eller så inser hon att det är kört.
Gyeong-seon och Jun-hui fick reda på
att jag var på blindträff.
Jag stötte på Gyeong-seon på hotellet.
Varför blir allt du gör...
Är du dum eller?
Jag vet inte ens varför jag sa något.
Gällande Jun-hui...
Underskatta inte honom.
Hamna inte på fel fot med honom.
Han ger ingen en andra chans.
Så du vet vem du har att göra med.
God morgon.
Men Mapo-stället är...
Det finns inget jag kan göra.
Vi borde försöka ringa honom.
Ja.
Fröken Yoon!
Välkommen tillbaka!
Jag är tillbaka i helvetet.
Det är som ett slagfält värre än helvetet.
Vi kan kämpa hårt tillsammans.
Men ni säger bara nedslående saker.
Du är tillbaka. Är du här för att stanna?
Jag antar att du inte är glad att se mig.
Hur ska jag kunna vara det?
Du hjälper mig inte med något.
Vill du ha en kopp kaffe?
Kaffe låter bra. Americano, tack.
Okej.
Jag mejlade mitt uttalande med angriparnas namn
till fröken Jeong.
Jag förstår.
Varför reagerar du så där?
Jag känner mig dum.
Jag fick dig att kliva fram och göra ett uttalande.
Du tycker att jag är ett lätt mål, eller hur?
Det är inte sant.
Jag kunde inte tvinga andra för de är så rädda.
Jag försökte skrämma dem, men det hjälpte inte.
Så du tänkte att det skulle bli lätt att övertala mig.
Ärligt så tänkte jag så förr, men inte längre.
Du vet att du är oövervinnerlig nu.
Alla säger så men det är inte sant.
Oövervinnerlig, pyttsan.
Det måste ha krävts mycket mod att göra det.
Jag är imponerad.
Ge mig inga komplimanger än.
Varför säger du så? Tror du att det kommer påverka många?
Säkert. Det är ingen liten sak.
-Jin-a, om... -Jösses, vi slutar tänka på saken.
Jag vill inte oroa mig.
Jag tar det som det kommer.
-Visst, men... -Nej, sluta.
Vi gör det bra så inget dåligt händer. Vi kan reda ut det.
Positivt tänkande ger ett positivt resultat. Det blir bra.
Det är något annat som oroar dig, eller hur?
Alla har sina bekymmer.
Vi fokuserar på jobbet när vi är här. Vi måste gå tillbaka.
Jag tror...
...att jag underskattade Jin-a.
Det krävdes en hel del mod att göra det här.
Jag menade inte så.
Hon är rätt hårdnackad.
Vem skulle orka med det i tio år?
De flesta hade blivit galna.
Du har tränat henne väl.
Det låter inte som en komplimang.
Självklart inte. Det är tufft nog att hantera dig,
men du har format henne till din efterträdare.
Men du förstår,
jag är inte säker på att Yoon Jin-a klarar sig om det här kommer ut.
Jag vet inte riktigt vad du försöker säga, herrn.
Jag har ingen dold agenda.
Jag är bara orolig för henne.
Tänk på saken.
Ingen lutar sig tillbaka om jobbet är i fara.
Ibland blir angriparen till offret.
I en kris gör folk det som krävs för att överleva.
Eller hur?
Vi måste se till att det inte sker.
Vi är väl på samma sida, herrn?
Ja, så klart.
Vi ser till att det inte sker.
Herr Kong? Kong Cheol-gu är...
Uppmanar han er att säga... Gör han det?
Jag är inte säker att "uppmana" är rätt ord,
men han sa att han gjorde det han gjorde mot kvinnorna
eftersom...
Eftersom vad?
Han sa att han inte hade något val eftersom du ville det.
Den förbannade...
Vad sa han mer?
Han har kontaktat kvinnorna som slutat också...
-Hallå! -Ja?
Förlåt, jag är inte arg på dig.
Den jäveln.
Jag menar, Kong...
-Jösses. -Är du okej, herr Nam?
Jag måste vara det.
Det är bara då jag...
Hur ska jag säga?
Kan stötta dig.
Och Kong Cheol-gu...
Jag måste...
...lära honom en läxa.
Snart
kommer du och jag bli rivaler.
Rivaler?
Herr Nam kommer få sparken. Det innebär att någon blir befordrad.
Det blir nog du eller jag.
-Ser du redan fram emot det? -Tja...
Borde inte du oroa dig lite?
Du känner väl mig?
Jag har redan fått de kvinnliga anställda på min sida,
inklusive de som slutat.
Oj då.
Snart slipper vi se herr Nam här.
Varför stirrar du på mig?
Jag vill ta mig en titt på dig.
Vad betyder det?
Jag vill ta en titt på dig nu
om du snart kommer att klättra uppåt i hierarkin.
Om det sker, så är du den förste jag hjälper.
Jösses, oroa dig inte för mig.
Bara att få höra det räcker.
Gyeong-seon ignorerar mina samtal
och sms.
Låt henne vara ett tag.
Det kommer bli bra snart.
Ska jag träffa henne?
Om du vill.
Du tycker inte det.
Ska jag köra dit dig?
Du sätter mig alltid på pottkanten så här.
Jag har mina brister.
Varför säger du så helt plötsligt?
Jag skojade bara.
Det var inte roligt.
Du sa åt mig att inte vara osäker.
Varför är du osäker?
Jag lovar, det var sista gången.
Var inte arg. Du får mig att känna mig som en loser.
Vem sa att du är en loser?
Killen jag gillar är ingen loser.
Säg inte så om min pojkvän
om du inte ens känner honom.
Skrattade du precis?
Vad ska jag ta mig till med dig?
Va?
Avguda mig
Jösses.
Vad letar du efter?
Din mamma bad mig att ta ut köttet
till soppan hon ska göra i morgon, men...
Mamma, ditt gips är borta.
När togs det bort?
Får jag träffa Jun-hui?
Vill du träffa pappa?
Oroa dig inte för oss.
Jun-hui och jag klarar oss
precis som vi gjort hittills.
Vilka skitungar.
Jag undrade varför
vi skulle ta en promenad efter lunch.
Hur känner du till det här?
Fröken Kang. Vi ville kolla in det tillsammans
men hon var uppbokad hela veckan.
Det måste vara något med Se-yeong.
Hur så?
Hon beter sig inte skumt eller så,
men jag märker att det är något.
Det är min åsikt.
Hon är som en svan.
-En svan? -En svan?
Varför det?
Hon verkar alltid lugn och samlad,
men hon är fullt upptagen med att simma under ytan.
Så gör killar.
Inte tjejer?
Säg att en kille går ut utan att säga till sin tjej.
Hur skulle han göra?
Han skulle sitta i sin bil
och stänga alla fönster. Sedan skulle han täcka över mobilen
för att stänga ute ljuden.
"Jag går och lägger mig nu.
Sov så gott, älskling."
Han skulle fälla bak bilsätet
för att göra det trovärdigt.
Flickvännen kanske pratar på.
Då skulle han säga: "Sov lite,
så att hyn fortsätter skimra."
Han skulle få det att låta som att det var för henne.
Uppdraget slutfört.
-Jag skulle sluta gå ut. -Jag med.
Män ljuger hela tiden
för att få göra det de vill.
Vem skrev boken du läser?
Du måste vara försiktig.
Herr Seo...
-Ska jag kalla honom din framtida make? -Sluta.
Alla män har hemligheter.
Massor, faktiskt.
Finns det något sätt att få reda på deras hemligheter?
Det orsakar bara problem.
Varför?
Avslöjas det är det inte hemligt.
Deras stolthet bygger på det.
Tydligen ska man bete sig som att
man inget vet även om man vet.
Är män verkligen så komplicerade?
Ingen aning.
Jag litar inte på det där.
Jag läste det i en bok.
De du provade såg bra ut.
-Köp dem. -Köp dem åt mig.
Jag? Jag tjänar nog mindre än dig.
-Det tror jag inte. -Hej.
-Hej.
Trevligt att se dig, fröken Yoon.
Han är dryg.
Har du sett den här filmen?
Nej.
-Vi kan se den ihop. -Jag vill inte.
Okej.
-Förlåt. -Just ja, pojkvän.
-Jag kan se den själv. -Följ med.
Vi ser den, fröken Geum.
Vi går in.
Är det något som är fel?
Ska Jun-hui utomlands igen?
Vem sa det?
Kineserna sa det precis.
Vad sa de exakt?
En av dem frågade om killen
som var i staterna ska delta i projektet,
"Antagligen", sa de.
Han trodde inte killen kommer
men de sa att han kommer
och att han får stanna så länge som krävs.
Fröken Yoon visste nog inte om det.
Har du ätit än?
Ska vi ta en kaffe på taket?
Är du upptagen?
Åh nej. Du är säkert upprörd för att jag inte läst dina sms.
Hur ska jag fixa det?
Är du knäpp?
En vacker dag fixar jag det.
Har du haft mycket?
Nej.
Ett möte dök upp, så jag kunde inte svara.
Gällande projektet i Kina?
Hur visste du det?
Ska du på en affärsresa?
Har du en spion?
När åker du?
Jag tänker inte åka.
Det är minst tre månader. Jag kan inte leva utan dig.
Jag sa att jag inte tänker åka.
Varför sa du det?
Jag kan ta ledigt och åka med.
Tänk. Jag skulle inte behöva bry mig om något.
Jag skulle vara fri från allt.
Frihet.
Du måste ha det stressigt.
Löst prat bara.
Vi gör något kul i dag. Har du något förslag?
Ska vi gå på bio?
Låter bra. Välj film du.
Vad ska vi se? Jag undrar vad som går nu för tiden.
Hallå?
Ett ögonblick. Jag är snart tillbaka.
Jag tror inte vi kan gå på bio i kväll.
-Vem var det? -Det var pappa.
Mamma har blivit förkyld, så han vill att jag ska komma hem tidigt.
Då borde du åka hem. Nu går vi.
När slutar du?
Jag vet inte. Snart?
Ring mig. Jag skjutsar dig.
Nej, det är okej.
Du ska inte hem, va?
Tvivlar du på mig?
Gör vad du vill.
Den här kanske?
-Ser det inte för starkt ut? -Jo.
Kolla här. Den då?
-Den är för enkel. -Den ser kopierad ut.
Den är för tråkig.
Ser inte den här bättre ut?
Det är inte ens huvudkaraktären men ger ändå ett gott intryck.
Den är inte så illa heller.
Här, kolla.
-Jag slutar nu. Håll ut. -Här.
Smaklig måltid. Puss.
Den här också.
Va?
Jag hade kunnat komma till dig.
Det är jag som tar din tid. Det är det minsta jag kan göra.
Jag har tid till övers.
Du borde inte slösa bort din tid.
Du borde dejta.
Min pojkvän...
Gav han dig tillåtelse att träffa mig?
Gör inte mig till boven.
-Det ska jag inte. Du har väl inte ätit? -Nej.
Jag vet ett ställe i närheten. Vad säger du?
Jag hittar ingenstans här omkring.
Jag guidar dig.
Kom.
Den här vägen.
Hej.
Vart ska du?
Hem.
Ser du mig?
Saken är den...
Kom hit.
Jun-hui.
Kom hit.
Sluta.
Hörde du inte vad jag sa?
Jag får inte tag på honom. Han gick inte ens till jobbet.
Gud. Jag trodde ni gjorde slut.
-Skadade han sig? -Vad ogillar du med Jun-hui?
Kära nån. Jag tycker det är underbart
att du träffar Jun-hui.
Ser ni inte hur hopplös er pappa är? Ni två kommer bli likadana.
En som jag aldrig mer ville träffa dyker upp
och spelar förälder.
Dessutom framför den jag älskar.
-Han är din far. -Vad menar du med att de övertalades?
Jin-a var för mycket som en dörrmatta.
Du kan få betala för något som du inte ens gjort.
-Vill du det? -Hur kunde du såra honom så här?
Jag ska göra slut med honom. Jag ska det.
Jun-hui.
Nu gör vi slut på det här.
Undertexter: Tina Shebli