UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Dacă era după mine,
aveam eu grijă să nu ne mai călcați pragul!
Ajunge!
Ce-ai zis?
O să mă despart de el.
O s-o fac.
O să mă despart de el.
Încetează, te rog.
Jin-a.
Încetați cu toții.
Jun-hui.
Hai să discutăm altă dată.
Hai să îi punem capăt aici.
Să ne despărțim.
- Jin-a! - Jun-hui, oprește-te.
- Jin-a. - Ce naiba faci?
- Jin-a! - Ce faci?
- Deschide ușa. - Dă-te! Ce faci?
- Jin-a! - Ce naiba faci?
- Dă-mi drumul! - Deschide!
- Te rog, încetează. - Dă-mi drumul!
Ce cred ei că fac la mine în casă?
Jin-a!
Dă-mi drumul!
Deschide ușa!
Jin-a.
Nu plânge.
N-am nimic, nu plânge.
Nu am...
- Îmi pare rău. - Să nu-ți pară.
Am greșit fiindcă am băut prea mult.
- Tatăl tău nu a greșit... - Domnule Yoon.
În legătură cu Jin-a...
Da, știu, nu-ți face griji.
- Am plecat. - Bine.
Dă-mi drumul! O să... Aoleu!
Ce-i cu tine?
Lasă-mă să vorbesc cu ea!
Dă-mi drumul!
Jun-hui!
Ascultăm niște muzică?
Vrei un ceai?
Ar trebui să pleci.
Mulțumesc că m-ai adus.
Nu mai e nevoie să mă îngrijoreze Jun-hui.
A ajuns om pe cinste.
Seamănă foarte mult cu mama lui.
E cel mai bun lucru pe care l-am auzit din gura ta.
Nu mă urî prea tare.
Viața e prea scurtă pentru asta.
Dacă ne vom mai vedea vreodată,
hai să ne întâmpinăm cu bucurie.
Ai grijă la drum.
M-ai sunat din greșeală?
Nu, v-am sunat fiindcă așa am vrut.
Sunt pregătit să fiu ocărât.
Țineți-vă bine.
Jin-a.
Alo?
Jin-a.
Ce faci?
Tu ce crezi?
Ești tare furios, nu-i așa?
Nu eu sunt ăla furios.
Înțeleg că ești supărată
și știu că toată situația asta te frustrează.
Chiar înțeleg.
Înțeleg, dar...
Mi-e dor de tine.
Așteaptă-mă, vin imediat.
Deschide-mi ușa.
Jin-a.
Pot să intru?
Ce fel de ceai ai?
Nu vreau să beau cafea.
Am niște ceai în dulap.
Scuze.
M-a înfuriat ce a zis mama.
Voiam doar să calmez situația.
Ți-am zis că înțeleg asta.
Ești supărat pe mine.
Deși lucrurile erau complicate,
n-ar fi trebuit să spui să ne despărțim.
În momentul ăla...
eram foarte iritată.
Am înțeles. Bine.
Nu ești bine.
Chiar trebuie să mă supăr?
Să țip la tine
și să-ți spun ce mânios am fost?
De asta mi-am cerut scuze.
Ce era să fac după ce am auzit ce ai zis?
Nu voiam să te las singură. Credeam că o să plângi toată noaptea.
N-am putut să dau de tine.
Doamne!
Știi cum m-am simțit până acum?
Da.
Firește că știi.
N-ar fi trebuit să spun ce-am spus, indiferent de situație.
A fost greșeala mea. Nu mai fac.
Nu încerca să închei discuția.
Atunci...
ce vrei să fac?
Să mă pun în genunchi
și să te implor să mă ierți?
Atunci când oamenii se înfurie,
au tendința să spună ce n-ar trebui.
Nu e ca și când
tu n-ai greși niciodată.
Măcar eu nu greșesc în felul ăla.
Există niște lucruri care n-ar trebui spuse. Cum ai putut...
Fierbe apa.
Pot să mă duc să opresc focul? Mă poți certa după aia.
Dacă tot fierbe apa, putem să mâncăm niște ramyeon?
De ce te porți așa?
Mi-e tare foame.
N-am energie să fiu certată.
Să mănânc singură ramyeon?
N-o să îl împart cu tine.
Să plec?
Ți-am zis că îmi pare rău.
Vreau să mă revanșez,
însă nu știu cum s-o fac. De asta mă port așa.
Încerc să discut cu tine. De ce nu mă iei în serios?
Ba te iau în serios.
E vina mea
și mi se pare că orice aș spune, doar aș înrăutăți lucrurile.
Și că aș putea greși din nou.
De ce te-ai culcat?
Fiindcă s-ar putea să te enervezi și mai tare și să mă dai afară.
Nu las să se întâmple asta.
Dă-i drumul cât sunt drăguț cu tine.
Unu, doi...
Nu-ți dau ramyeon dacă plângi.
Vreau ramyeon.
Să nu mai spui asta.
Uită-te la mine.
Jin-a.
Da?
Fii lângă mine tot restul vieții.
Stai să chibzuiești?
Ce dezamăgitor!
Înainte de asta...
Da?
Întâi trebuie să faci ceva.
- Salut. - Ați dormit bine?
- Da. - V-ați făcut bagajele?
- Da. - Bine.
Hai să mergem. Nu, nu intra.
Nu te mai încrunta.
Mă duc la baie.
Bine.
Alo?
Mi-ai promis.
Mi-ai promis că o să-l conduci
fără să te încrunți.
Bine.
Dacă nu te ții de promisiune, plec singură.
Bine, am înțeles.
Te privesc. Adună-te.
Nu semeni deloc cu mine.
Eu iau decizii prostești în privința femeilor.
Doar ai văzut, am părăsit-o pe mama ta.
Nu mă consolează cu nimic faptul că aud asta acum.
Nu încercam să te consolez.
Încerc să spun că mă simt ușurat.
Sunt ușurat că ai ales-o pe Jin-a.
Mulțumesc.
Sper să fiți sănătos.
Mai sunați-mă din când în când.
Vă ofer o șansă rară.
Atunci aș face bine să n-o ratez.
Bine, atunci.
Are ceva dacă te îmbrățișez?
Nu uitați să mă sunați!
Drum bun înapoi!
Sunați-mă.
Ce e? Am făcut tot ce mi-ai zis să fac.
Aoleu, bravo!
Ce e? Era un compliment. Ai vreo problemă cu asta?
Ai vreo problemă?
- Vai, nu! - Ți-o ceri, nu-i așa?
Nu.
Ce ușor te-am prins!
Te-am prins! Credeai că nu te pot prinde?
Așa, și?
Înțeleg că ai fost un fiu bun mulțumită lui Jin-a.
Ce te aștepți să fac?
Să mă duc să-i mulțumesc?
Înțeleg că ești supărată.
Dar nici noi n-am fost mai breji.
Nu mă surprindea dacă tata făcea o scenă și mai mare.
Dar ceea ce m-a șocat cel mai rău
e cum gândesc ei despre noi.
În sfârșit am văzut cât de tare ne desconsideră.
A fost mult peste ce mi-aș fi putut închipui. A fost...
A fost mult mai rău decât m-am așteptat.
A întrecut măsura.
Dar crezi că ar fi fost altfel cu alții?
Singura diferență constă în cât de pe față ți-o spun.
Și alții m-ar judeca tot pe baza condiției mele.
Ce vrei să spui?
Îți calci pe mândrie fiindcă ți se pare
că nu contează decât că vă iubiți?
Te aștepți să accept asta?
Gyeong-seon.
Nu zice că nu poți schimba nimic.
Să nu crezi că sunt încăpățânată și neînțelegătoare.
Știi ce? Nu mai contează.
Oricum nu pare să-ți pese de mine.
Ce-i cu tine?
Asta voiam să te întreb eu pe tine!
Gyeong-seon.
Nici să nu încerci să mă convingi.
Nu îmi mai pasă. Nici de tine nu-mi mai pasă.
Așa că fă ce vrei tu.
De ce faci curat la ora asta?
Unde e mama?
În dormitor.
V-ați certat?
Ce ai acolo?
Niște rufe.
Le bag eu la spălat.
Deci v-ați certat.
De ce te-ai certat cu tata?
Ce s-a întâmplat?
Nu știu. Nici să nu mă întrebi.
Stai, așteaptă.
Mai ții minte
când ai zis că te-ai gândit să te sinucizi?
Ai zis că a fost numai din cauza mea, nu?
De ce exagerezi?
M-ai forțat s-o las în pace pe Jin-a din cauză că mi-ai zis asta.
Bine, să zicem că da.
Ce vrei să spui?
Crezi că am făcut ceea ce am făcut ca să vă distrug viața?
Care crezi tu că e datoria mea de mamă?
Vă doresc numai binele
și încerc doar să vă fac viața confortabilă.
Aoleu, ce-i cu tine? Ce e?
Sunt supărată fiindcă nu păreți să înțelegeți
cum mă simt eu, ca părinte.
V-am crescut cu grijă și dedicație
și nu îmi vine să cred că asta primesc în schimb.
Te-ai certat cu Jin-a, nu cu tata?
Iar a făcut belele?
De fapt, e mai bine așa.
Nu contează ce a făcut.
Mă bucur că s-au despărțit.
Se desparte de Jun-hui? Când?
Voi stabiliți data pentru chestii din astea?
A zis că se desparte de el.
Încă sunt împreună.
Poftim?
Vorbeam la telefon cu Jun-hui pe drum spre casă.
Era cu Jin-a.
Atunci...
Atunci s-au prefăcut?
Aoleu!
Aoleu, capul meu!
- Îmi plesnește capul. - Mamă, calmează-te.
- Calm. Ești bine? - Capul...
- Am nevoie... - Ce ai zis?
Am nevoie de calmante!
Bine, stai un pic.
Ce e asta?
E un carnet de cecuri pentru contul tău de economii.
Am strâns tot ce mi-ai dat.
De ce mi-l dai?
Ia-l și pleacă.
Dacă vom continua să stăm sub același acoperiș,
o să ne tot certăm și o să ne rănim reciproc.
Chiar trebuie să mergi așa departe?
Ai zis că sunt meschină
și că îți dau fiori.
Știi că așa sunt eu.
N-are rost să tot discutăm.
Hai să ne vedem fiecare de drum în liniște.
- Unde te duci? - La magazin.
Am eu niște beri în frigider.
Du-te acasă.
Gyeong-seon!
Of!
Ce vrei să fac?
De ce spui asta?
Sunt convinsă că vrei ceva de la mine.
Ai făcut deja mai multe decât ți-aș putea eu răsplăti.
Crezi că am fi fost îndreptățiți să îi judecăm pe alții...
dacă mă măritam cu un ticălos cu familie bogată
sau cu un nemernic cu o slujbă bună?
Nu e nevoie ca toți să fie extraordinari.
O persoană e de ajuns să reprezinte familia.
Uită-te la Jin-a.
Tatăl ei a fost directorul unei firme mari,
dar asta a trecut.
Faptul că Seung-ho își ia doctoratul la KAIST
e mândria familiei.
E suficient.
Dacă știam că se va întâmpla asta,
m-aș fi apropiat
de a doua soție a lui tata.
Familia ei deține multe clădiri.
Ce vrei să fac?
Să mă despart de Jin-a?
Asta vrei?
Încearcă.
Și mie mi-e greu.
Nu spun că sunt bine fiindcă într-adevăr mi-e bine.
Dacă nu-mi păsa de nimic, deja aș fi făcut scandal.
Dar nu e cazul.
Asta e părerea mea.
Nu fiindcă nu-mi place de Jin-a.
Indiferent cât m-aș strădui,
nu reușesc să-i înțeleg pe părinții ei.
De asta.
Gyeong-seon.
Știu că cer prea multe.
Dar ai putea să lași de la tine de dragul meu?
Tu ești motivul pentru care sunt furioasă pe ei.
În sfârșit înțeleg cum e să ți se sfâșie sufletul.
În ziua aia m-am simțit de parcă cineva mi-ar fi sfâșiat sufletul în două.
Mi-e prea rușine să te văd,
așa că trag de timp.
O să vin să ne vedem în curând.
Îmi pare rău, Gyeong-seon.
- Salut! - Bună!
- Domnișoară Yoon. - Da?
Ei bine... Treaba e...
Cred că avem o problemă.
Poftim? Cum adică?
Domnișoarele Kang și Geum se...
- Ce? - Sunt acolo.
Ce-ai spus?
Nu știu exact ce se petrece.
Ce e? Care e problema?
Asta voiam să întreb și eu.
Sunt foarte dezamăgită de tine. Tu n-ai conștiință?
Ia te uită cine vorbea! Mereu spui să luptăm pentru dreptate.
Dar numai gura e de tine! Cum îndrăznești să mă critici?
- Nu ți-ar fi... - Ce?
- Hei, termină! - Dă-i drumul!
- Fetelor, calmați-vă!
Ce-i cu voi?
Nu vă mai purtați ca niște copii! Ce e?
Măcar spuneți-mi motivul!
Bine, îți spun. Le-am zis celorlalte angajate
că parțial e și vina ta în cazurile de hărțuire sexuală.
Le-am zis că nu ar trebui să își riște cariera
făcând pe victimele, ca tine.
Cum poți spune așa ceva?
Ca femeie, ar trebui s-o sprijini!
Cum să încerci să le speli pe creier când deja se tem?
Ești mai rea decât un lider de cult! Știai?
- Hei! - Ce?
- Pramatie mică! - Dă-mi drumul!
Puteți să faceți liniște?
De asta v-ați...
Îmi pare rău, domnișoară Yoon.
Ne era teamă. Am auzit că vor exista consecințe
dacă recunoaștem public.
Ni s-a spus că vom sfârși concediate după ce vom fi umilite
- ...în fața tuturor. - Cine v-a zis asta?
Asta ați auzit voi de la marea Se-yeong?
Doamne!
Nu-mi vine să cred!
Puteați măcar să păstrați secretul.
Așa ai tu grijă de mine?
Așa te răzbuni tu?
Dacă nu, atunci ești doar o scorpie.
Puteți hotărî ce să faceți cu cazurile voastre după ce se rezolvă al meu.
Mă puteți ajuta, vă rog?
Deja am multe greutăți.
Mă evită toată lumea.
Am auzit.
Te-am împovărat
fiindcă m-am pripit cu toată situația.
Retrage-te, dacă vrei.
Nu.
Nu vreau să te oblig.
Nu, o s-o fac.
Cum vrei să procedezi?
Există câteva opțiuni.
Soluționarea prin mediere sau să ți se ceară scuze personal...
Sancțiuni disciplinare cu motivul dezvăluit.
Vreau ca agresorul să primească pedeapsa meritată.
Jin-a.
S-ar putea să fie mult mai dificil decât te aștepți.
Știu.
E posibil să-ți afecteze și cariera.
Însă îți promit un lucru.
Nu vei fi singura care suferă.
Nu-mi vine să cred!
A târât-o într-un bar de karaoke și a obligat-o să danseze cu el.
Cum să nu se considere hărțuire sexuală?
Chiar există dreptate?
E evident.
„De ce nu l-a refuzat?
Nu i-a plăcut și ei?”
Probabil că au dat vina pe victimă.
Ticăloșii!
Poftim? Ce se petrece? Cine e ticălos?
Nimic.
- Jun-hui. - Da?
Hai cu echipa în delegație pentru ședința finală de planificare.
Nu ține mai mult de o săptămână.
Chiar poți fi concediat.
Ce? Acum care e problema?
Niciuna.
Voiai să discutăm.
Începe tu.
Ce se petrece cu problema de la muncă?
De ce întrebi?
Eram curios fiindcă te implică pe tine.
În curând se vor mișca lucrurile.
O să fie bine, nu?
Nu, probabil că n-o să-mi fie.
Dar nu am cum să evit, așa că ar trebui s-o înfrunt direct.
De ce mă întrebi, din senin?
Are legătură cu ce voiai să discutăm?
Trebuie să plec în China o săptămână.
Înțeleg. Credeam că e altceva.
Nu îți face griji pentru mine. Nu ești singurul meu susținător.
Sunt ușurat să aud asta.
- Totul va fi bine. - Da.
De fapt...
Deodată, pari foarte serioasă.
Acum ce-ai mai făcut?
Păi...
Mă mut de acasă.
M-am hotărât să mă mut și să fiu pe picioarele mele,
ceea ce înseamnă că foarte curând voi avea libertate deplină.
Din ce motiv?
De ce am nevoie de motive?
E chiar târziu, având în vedere vârsta mea.
Majoritatea prietenilor mei locuiesc singuri.
Cine a adus vorba mai întâi?
Poftim?
Părinții tăi vor să te muți?
De multă vreme le tot zic că vreau să mă mut,
- ...dar când discutam acum ceva... - Te dau afară?
Ce tot spui acolo?
Nu e doar din cauza ta.
Deci parțial e și vina mea.
Ba nu.
Să mergem.
Trebuie să te întorci la birou, nu?
O să iau metroul.
E în regulă.
Mă descurc.
Care e problema?
Niciuna.
Te necăjește ceva.
Mă stânjenește.
Ce anume?
De ce te prefaci că totul e în regulă?
Ești supărat. Descarcă-te.
Zi-mi că familia mea are prejudecăți.
Nu ține totul în tine.
Păi ce ar rezolva?
Atunci nu o mai arăta deloc.
Ce vrei să fac?
Toți de la muncă, familia, până și tu...
Ce vreți de la mine? Ce să fac?
Am și eu o limită.
De multe ori vreau și eu să fac ce am chef.
Îmi pare rău.
Mă simțeam neputincios.
De asta...
m-am îmbufnat.
Îmi pare rău.
Am zis că îmi pare rău.
Jun-hui, chiar ești prostănac.
Se pare că sunt.
Tot cu metroul o să mă duc acasă.
Te duc eu.
Las-o baltă.
Nu fi supărată pe mine.
Ce-ai zis?
Vrei s-o dai afară pe Jin-a?
S-ar putea s-o dezmoștenesc dacă o mai văd în harababura aia.
Cum poți spune așa ceva?
Să știi că nu prea ai fost de ajutor.
Păi și tu?
N-am cuvinte.
Cu ce am greșit eu așa de rău?
Să vorbim mai târziu.
Nimic din ce am făcut n-a fost pentru mine.
Totul a fost pentru viitorul lor.
Primesc pedeapsa cu bucurie dacă am făcut-o din lăcomie.
Trebuie să vă spun ceva.
Un singur lucru vreau să aud.
Vreau să...
O să mă mut.
- Jin-a. - O să mă mut,
dar lăsați-mă un timp.
Nu pot locui pe stradă.
Sunt prinsă la muncă.
O să mă mut imediat ce se liniștește.
Te gândești că e ocazia perfectă
să te muți cu...
Ți-e teamă de asta când tu ești cea care mă dă afară?
Hei!
Să nu spui nimic despre Jun-hui sau Gyeong-seon,
nici dacă e un compliment.
Nu meriți nici măcar să vorbești de ei.
Și tu la fel, tată.
Lăsați-i în pace, vă rog.
Și indiferent pe cine voi întâlni și ce relații o să am,
e viața mea, nu a voastră.
Nu vă puteți amesteca în ea doar fiindcă sunteți părinții mei.
Nu mă voi răzgândi.
Tată, nu te împotrivi.
Mă mut din cauza mamei,
dar mi se pare o oportunitate.
Vreau să trăiesc singură.
A sosit vremea
să fiu mai independentă.
IMOBILIARE
AGENȚIA IMOBILIARĂ DAEGYO
E drăguță priveliștea de la fereastra asta.
E puțin cam scump.
Dacă plătesc o garanție mai mare,
scade chiria lunară?
Proprietarul nu e dispus să negocieze.
- Hai să mergem. - De ce? E drăguț.
- E prea scump. - Poftim?
Acum nu arată așa drăguț fiindcă e gol,
dar odată ce schimbați tapetul și aduceți mobilă,
e perfect pentru o persoană.
Și chiria e destul de bună.
E la doar câteva trepte mai jos.
De fapt,
n-avem nevoie să-l vedem.
Acelea au fost cele mai bune case care intrau în bugetul dvs.
Trebuie să alegeți dintre ele.
O să ne gândim și o să vă contactăm noi.
În regulă.
Mulțumesc.
Cum o să găsesc o casă dacă tu le refuzi pe toate?
Trebuie să mă încadrez în buget.
N-am de ales, chiar dacă nu e perfect.
Dacă încep să am pretenții, vizionările ar dura veșnic.
Vreau să locuiesc undeva curat, în siguranță
cu acces la transportul în comun,
dar trebuie să aleg un loc pe care mi-l permit.
E imposibil să găsesc un loc perfect din toate punctele de vedere.
Să ne mutăm împreună.
Ești nebună.
Ți-ai pierdut mințile.
- Mă doare. - Așa și meriți.
Ți-a cerut să te muți cu el și tu l-ai făcut nebun?
Jin-a, ești întreagă la cap?
Și ce dacă vă mutați împreună?
Nu asta e problema.
Le-am zis alor mei că mă mut fiindcă vreau să fiu independentă.
Ce vor crede despre mine dacă mă mut cu el?
Mai bine rămân acasă,
chiar dacă trebuie să mă cert cu mama.
Totuși, n-ar fi trebuit să reacționezi așa.
Nu s-a supărat?
N-a zis nimic.
M-a dus acasă și a plecat.
Pariu pe un milion că îți dă papucii.
Ce? Vrei pe mai mult?
Dacă mă mut cu el,
îi voi da mamei încă un motiv să îl dezaprobe.
Chiar dacă îi spun că eu l-am implorat
să ne mutăm împreună, n-o să mă creadă.
Iar o să-i facă viața grea lui Jun-hui.
Bine, dar tu crezi că Jun-hui nu știe asta?
Gândește-te de ce ți-a sugerat asta.
Crezi că eu nu știu de ce?
Firește că știu.
Dar nu pot să accept
doar ca să-mi fac viața mai ușoară.
Familia mea nu e singura problemă. E și Gyeong-seon.
Vai, nu. Nu pot. Chiar nu pot.
Atunci ce o să faci?
Apartamentele din clădirile înalte sunt prea scumpe, nu?
Mă descurc cu chiria în perioada imediat următoare,
dar curând voi rămâne fără bani.
Nici nu știu cât o să mai am slujbă aici.
Din cauza a ce se petrece?
Așa, în general.
Cât voi mai putea munci?
Vreo zece ani?
M-aș bucura să mai pot sta cinci ani aici.
Să nu ne facem griji acum.
Să știi,
dacă firma cumva ripostează împotriva ta,
nu o voi trece cu vederea.
Păi ce o să faci?
Ei bine, bănuiesc că noi două...
putem fi șomere împreună.
Poftim? Aoleu!
Ce prietenă loială ești!
Indiferent ce te hotărăști să faci,
eu te susțin în totalitate.
Bine. Mulțumesc mult.
Vom fi amândouă șomere.
Intră și ia loc.
Doamna Jeong mi-a povestit ce s-a întâmplat.
Nu crezi că va scăpa de sub control?
Nu sunt sigură la ce anume vă referiți.
Păi, știi, s-ar putea să afecteze moralul celor din birou.
Și nu toată lumea e de aceeași părere.
Luând totul în considerare,
ce zici să rezolvăm problema în liniște?
Se pare că doamna Jeong nu v-a spus totul.
I-am zis că doresc sancțiuni disciplinare cu motivul dezvăluit.
Ești sigură că poți suporta consecințele?
Dar dumneavoastră, domnule?
Legal,
în cazurile de hărțuire sexuală la locul de muncă,
angajatorul trebuie să ceară agresorului să...
E scris „acuzatul”.
Corect.
Dar vreau să mă refer la ei cu „agresor”.
Angajatorul trebuie să admonesteze
sau să ia alte măsuri împotriva agresorului.
Din ce știu eu, dacă nu vă conformați, se va impune o amendă.
Poate că depinde de mărimea companiei,
însă am fost dezamăgită când am aflat
că amenda nu e așa de mare
și mă îngrijorează un pic.
Vrei să spui că nu o să stai degeaba
dacă doar plătesc amenda, fără altceva?
Dacă tot suntem la subiect, ce altceva e nevoie să știu?
Dacă victima hărțuirii sexuale
e concediată sau e tratată cumva inechitabil,
angajatorul poate fi închis
sau poate primi o amendă mai mare.
Văd că v-ați documentat.
Doamne.
Sunt năucit de lovituri din toate părțile.
Se pare că voi nu păreți să vă amintiți ce s-a întâmplat.
Hai să vă ajut să vă scrieți declarațiile.
Vai de mine!
DL NAM: AR FI O IDEE BUNĂ CA JIN-A SĂ SPARGĂ GHEAȚA
DL NAM: EȘTI DRĂGUȚĂ. HAI ÎN BIROU.
DL NAM: RUJUL TĂU E FOARTE SEXY.
Ce faceți, doamnă Jeong?
Ce e asta? Despre ce e vorba?
Câtă lipsă de respect!
Ce naiba... Doamne!
Jeong Yeong-in!
Cine te crezi?
Cum îndrăznești să te porți așa?
Am fost prea indulgent!
Nu știi de ce sunt capabil, așa e?
Doamnă Jeong, mă simt nedreptățit.
Îmi voi lua viața aici, pe loc,
dacă am făcut ceva cu rea intenție.
Eu doar am urmat ordinul domnului Nam...
Ce-ai zis?
- Hei! - Aoleu!
Ți-am zis eu s-o pipăi pe Yoon Jin-a?
Mi-ați zis s-o folosesc!
Ai respect, da?
Ar fi trebuit să te porți cum se cuvine!
- Dați-mi drumul. Doamnă Jeong, e... - Hei!
Ce dracului faceți?
Aoleu, sunteți irecuperabili.
Cum o să rezolvi situația?
Păi, e...
Eu ce am făcut...
Aoleu, nu-mi vine să cred.
Vedeți, ca să fiu sincer...
Ți se pare că ești acuzat pe nedrept.
Exact.
Toți angajații sunt interesați de chestiune și de urmări,
așadar trebuie să fac ceva, ca angajator.
Trebuie să înființez o comisie de constatare a faptelor...
O comisie de constatare?
Eu n-am făcut niciodată nimic
de care să-mi fie rușine.
Dacă veți continua să mă acuzați...
Bine.
Să mergem la tribunal.
Să dureze și un an, mie nu-mi pasă.
Am muncit mult ca să construiesc... Cum era cuvântul?
Onoare. Sunt un om de onoare.
Intră.
Nu sta până se înființează comisia
fiindcă atunci deja n-o să mai ai cale de ieșire.
Fie că e un plan de bătaie sau o explicație, fă rost de ceva.
Ajută-l, domnule Choi.
Bine. Așa voi face.
Mă rog... Asta...
nu e neapărat necesar.
Nu pot lăsa problema asta să ne afecteze familia.
Ce vreau să spun e că nu încerc să te ajut fiindcă nu ai greșit cu nimic.
Salut.
Salut. Ia loc.
Scuze că te-am chemat din senin.
Sper că nu te-am afectat.
În fine, m-ai surprins un pic.
Aha. Ei bine...
Uite ce cred eu.
Îți sunt recunoscător că ai venit să te vezi cu mine.
Mă aștept la un rezultat pozitiv.
Spun asta fiindcă...
Trebuie să avansezi
în carieră, știi.
Corect? Nu ești de acord?
Cred că asta va fi o ocazie grozavă în acest sens.
Toți directorii, inclusiv domnul Nam,
precum și superiorii tăi, ca mine, sunt foarte...
Mă rog, prin asta, ne vom strădui mai mult
să găsim o modalitate de a te ajuta să crești mai mult în cadrul companiei.
Vom încerca să găsim metode să te sprijinim.
Bine, dar dacă asta o va afecta pe domnișoara Yoon în mod negativ...
Sunt ușor îngrijorată de asta.
Văd că pălăvrăgiți.
- Domnule Choi... - Nu, e în regulă.
Am venit să vă fac cinste cu ceva bun.
Mulțumesc. Despre ce vorbeați?
Probabil că sunteți tare fâstâcite și confuze în momentul ăsta.
Știu asta.
Motivul pentru care vă spun asta e...
Nu e vorba doar de ce e în beneficiul companiei.
Îmi fac griji și pentru ce ați putea păți la muncă pe viitor.
- Asta vreau să spun. - Înțeleg.
Domnule Choi, eu...
aș aprecia dacă m-ați lăsa o vreme să mă gândesc.
Dar sugerez să nu stai foarte mult. Cred...
- Bine. Scuze, dar... - Grozav. Și...
Trebuie să plec la o întâlnire.
O să vă anunț în curând ce am hotărât.
- În regulă, gândește-te la ce am zis. - O să vă contactez.
Apropo, abia ai mâncat.
Ba nu, am mâncat mult. Mulțumesc.
Păi, asta e... În regulă. Dar...
Ar trebui să mai mănânci...
Domnule Nam.
Poftim.
Evident, n-ai băut doar un pic.
Cu cine ai băut?
Ai băut singur, nu-i așa?
Ar fi trebuit să mă suni.
Erai prea supărat pe mine ca să mă suni?
Jun-hui.
Nu îmi mai trebuie altceva.
Tu ești tot ce am nevoie, Jun-hui.
Mă sperii când îmi spui că vrei să vorbim.
Cu ce îmi mai dai bătăi de cap de data asta?
Vreau să lucrez iar în sectorul american.
Cât de repede posibil.
Ai mai fost acolo, deci știi. Va dura cel puțin trei ani.
Cu cât mai mult, cu atât mai bine.
Care e motivul? Fugi de ceva?
Ai putea spune și asta.
Aoleu!
N-ai vrut să mergi în China o săptămână din cauza prietenei.
Intenționez să plec cu ea.
E curat.
E perfect pentru o singură persoană.
L-a mai vizionat cineva azi-dimineață.
I-a plăcut foarte mult
și a dorit să semneze un acord provizoriu.
Mai aveți timp să vă hotărâți.
Îl iau.
Te-ai gândit vreodată să-ți dai demisia?
Vrei să fugim?
Ce plănuiți să faceți?
Nu te-ai distrat destul făcând pe victima?
Ar vrea să te dea în judecată pentru defăimare.
O să fii mulțumită odată ce vei distruge compania?
Încetează să tot întreci măsura.
Nu mă simt presat. Vreau să o fac.
Vreau să fac tot ce pot.
Arăt drăguț?
Cei care se așteaptă să renunțăm la propriile...
Nu mai suport.
Ești sigur că poți merge în State?
Mama a zis că nu îl lasă pe Jun-hui în casa asta.
Ce fac când mi-e fie dor de el?
O să merg să-l văd.
Hai să plecăm...
împreună.
Subtitrarea: Clara Lițescu