EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är rent.
Det är perfekt för en person.
Det var en annan här och tittade i morse.
Kunden gillade den mycket
och ville skriva ett preliminärt kontrakt.
Du har lite mer tid till att bestämma dig.
Jag förstår.
Jag tar den.
Gör du?
Vill du skriva på hyreskontraktet nu?
Ja, så gör vi.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Hallå.
Var är du?
Jag är på kaféet nu.
När är du klar?
Jag vet inte.
-Hur så? -På grund av min affärsresa
måste jag åka i morgon.
Jag vill ses innan jag åker.
Åh, jag förstår.
Vad är det för reaktion?
Jag funderade bara på vilken restaurang jag ska ta dig till.
Det borde vara ett fint ställe.
Är du min mamma eller?
Nej, din flickvän.
Har du fått vänta länge?
Du sa att du snart var här så jag beställde.
Okej. Toppen.
Var du upptagen? Du sms:ade mig inte på hela dagen.
Ja, det var en hektisk dag.
Jag hoppas det fortsätter så när jag är borta.
Varför då?
Så du slipper tänka på annat.
Vad menar du med det?
Jag vill inte att du bekymrar dig för mycket om att flytta hemifrån.
Vi löser allt när jag är tillbaka.
Jag sa att jag inte behöver något annat.
Känn dig inte tvingad att göra något för min skull.
Jag känner mig inte tvungen. Jag vill.
Jag vill göra allt jag kan för din skull.
Har du någonsin tänkt på att sluta jobba?
Varför undrar du det helt plötsligt?
Jag tänkte berätta när jag kom tillbaka.
Jag har ansökt om att arbeta på kontoret i USA.
Jag vet inget exakt datum än,
men det blir innan årets slut.
Vill du att jag säger upp mig och följer med dig?
Jag tror att det vore bäst så.
Hur då exakt?
Jag vet att det är plötsligt.
Menar du att vi borde rymma?
Säg hellre att vi bryter oss loss.
Jag är okej med allt som det är.
Inte jag.
Varför måste vi åka så långt?
Vi kan bo tillsammans här.
Du sa att det var galet.
Men att bo i USA vore inte det?
Du sa att du bara behövde mig.
Ja, det gjorde jag.
Men det betyder också att jag är nöjd med det vi har nu.
Inte jag.
Alla trakasserar dig och jag kan inte längre se på medan du lider.
Vi pratar om det när jag är tillbaka från min affärsresa.
Okej.
Försöka att inte jaga upp dig.
Sköt dig medan jag är borta.
Okej.
Trevlig resa.
Hej då.
HYRESKONTRAKT
Hej.
God morgon.
Hej.
Hej, Gyeong-seon.
Jag vet att det kanske låter som
att jag skyller allt på Jun-hui.
Jag tror att Jun-hui blev lite otålig
på grund av situationen jag befinner mig i.
Han tog ett förhastat beslut.
Jag tror inte att han tänkte igenom det.
Han är inte så tanklös.
Han hade inte diskuterat det med mig om det var förhastat.
Han hade lagt ut sin lägenhet till försäljning direkt.
Vad tänker ni göra?
Det här kanske gör dig upprörd,
men vi är inte överens om det här.
Menar du att Jun-hui är den enda
som desperat vill att ni bor tillsammans?
Jag är rätt säker på att jag är mer desperat.
Helt ärligt
så bryr jag mig inte vad mina föräldrar eller du säger
eller gör mot mig.
Jag står ut med allt.
Jag skulle vilja göra
som Jun-hui föreslår utan att ta hänsyn till något annat.
Jag tänkte till och med
att jag kanske kan slippa all skuld
om jag gömmer mig bakom Jun-hui.
Men...
Jag är nog mer självisk än jag trodde.
Jag säger
att jag inte vill att Jun-hui ska få skulden,
som att det är därför jag tvekar.
Men jag jagar bara det jag vill ha.
Det finns fortfarande mycket jag vill göra.
Jag ger inte upp allt
bara för att vara med Jun-hui.
Jag kommer att dejta honom som jag har gjort
och fortsätta att göra det jag måste och vill.
Borde jag tacka eller hata dig?
Jag är ledsen.
Det här är den jag är.
Se mig i ögonen.
Har du förändrats eller har du alltid varit så här?
Oavsett,
så skulle jag uppskatta om du kunde se det positivt.
Jag har väl rätt att vara besviken på dig?
Är det så illa?
Jag står inte ut med dig längre.
Du sa själv
att du sätter dig själv framför Jun-hui.
Stå fast vid ditt ord.
-Lämna dörren öppen, är du snäll. -Okej.
-Hej. -Det är jag.
Hej.
Varför låter du så nere?
Du låter inte heller så munter.
Du är ledig i dag. Vad har du för dig?
Inget särskilt.
Du längtar efter mig, eller hur?
Jag klarar mig bra.
Jag längtar ihjäl mig efter dig.
Vi är nästan klara.
-Vem var det? -Vänta ett ögonblick.
Jag kommer strax.
Hallå.
Har du någon hos dig?
Ja, någon är här för att laga vattenrenaren.
Jag förstår.
Jag måste tillbaka till mötet.
-Jag ringer sen. -Okej, hej då.
Jag dukar. Kom igen.
Tänker du svälta dig?
Varför sparkade du ut henne
om du skulle oroa dig så här?
Ingen förälder kan övertala ett bestämt barn.
Stäng dörren.
Herregud.
Jösses, så frustrerande.
Jag kan inte tro det.
Flyttade Jin-a verkligen ut?
Slå dig ned om du inte redan ätit.
Mamma då?
Hon vill inte äta.
Har du...
...hört något från Jun-hui?
Som vadå?
Bara att han är på affärsresa i Kina.
Åh, om Jin-as flytt.
Jin-a kanske inte har sagt något.
Jag tyckte det var konstigt att hon hade bråttom.
Hon har strulat till det igen.
Herregud.
Säg inget till Jun-hui.
Inte ens om du bad mig.
Han flyger hem om han får veta.
Men pappa,
du borde göra något åt mamma.
Att provocera dem löser inget.
Jun-hui visar det inte,
men han har ett enormt ego.
Han låter ingen jävlas med honom,
men han utstår det här för att det är vi.
Men hur länge tror du att det varar?
Han tar inte hur mycket som helst.
Du har så mycket grejer för någon som bor själv.
Jag vet.
Du får stå ut med mycket på din lediga dag.
Jag ska bjuda dig på en riktigt fin middag när nästa lön kommer.
Du har mycket att lära.
Glömmer du inte din hyra, vattenräkning,
elräkning, värme och alla andra räkningar?
-Jag känner mig redan kvävd. -Redan?
Vad försöker du säga?
Ditt jobb, din familj och Jun-hui...
Jösses.
Ät bara.
Är du säker på det här?
Jag måste vara det.
Jag gillar din attityd.
Du behöver den för att överleva.
Precis.
-Toppen. Du har gjort ett bra jobb. -Tack.
Rättsavdelningen kommer ha ett separat möte med Yoon Jin-a.
-Vilken lättnad. -Okej.
Förresten,
vad tänker du göra med herr Kong?
-Du förstår, -Ja.
inget är helt över förrän man knyter ihop de lösa trådarna.
-Du förstår. -Ja.
Så fort allt är ordnat kommer jag...
Du vet.
Det är på tiden att du befordras.
Du borde inte fastna på en position.
-Okej. -Till och med när du jobbar,
du vet...
Att dra ut på allt ger dig bara...
Du vet.
Jag ordnar det så fort som möjligt, herrn.
Du känner ett ansvar eftersom du företräder kvinnorna,
men ingen tjänar på att det här kommer ut.
Företagets rykte är också viktigt.
Jag vet det, herrn.
Jag tror att vi måste följa protokollet
och tillrättavisa de som ska skydda företagets rykte.
Vi sätter ihop en kommitté.
Efter att herr Nam kommit undan?
Försöker du äventyra vårt rykte?
Blir du nöjd när du raserar hela företaget?
Vi måste hitta ett sätt att minimera riskerna.
Denna petitess får inte äventyra företagets framtid.
Som chef måste du veta hur man hanterar saker objektivt!
Sluta gå över gränsen.
Du fick inte den positionen för att ta kvinnornas parti.
Jeong Yeong-in.
Ta ditt förnuft till fånga.
Få det överstökat.
Bit ihop och be om ursäkt offentligt.
Det är lättare sagt än gjort.
Hör på,
saker och ting kanske spårar ur
när kommittén sätts ihop.
Vill du hamna i rätten?
Jag har mycket bevis. Jag känner mig som ett offer.
Tänk på din familj först.
Bit ihop, bara för den här gången. Vill du hellre förlora jobbet?
Även om jag ber om ursäkt offentligt
kommer jag tillrättavisas.
Du, hör på.
Sköter du det i tysthet förlorar du åtminstone inte jobbet.
De flyttar dig till ett team
där du inte jobbar med Yoon Jin-a.
Om det inte händer pratar jag med ledningen å dina vägnar.
Du verkar bry dig mycket om den här frågan
trots att du sällan blandar dig i andras ensak.
Det beror på att du alltid pratar av dig med mig.
Om du vill så slutar jag bry mig.
Nej, var inte sådan. Allvarligt, jag håller på att bli galen!
Du kan ta dig igenom det här.
Jag kommer från advokatbyrån som sköter företagets...
Du sa det i telefon.
Jag visste inte vad du ville ha så jag beställde både kaffe och te.
-Jag tar teet. -Okej.
Jag bad dig träffa mig eftersom...
Du vet säkert redan det här,
jag vill prata om de sexuella trakasserierna.
Jag har redan sagt åt ledningen
att förövarna ska be om ursäkt offentligt
och få disciplinära åtgärder.
Jag vill inte ha någon sorts förlikning
eller medling.
Vänta lite.
Varför säger du "förövarna"?
Vi har inte slagit fast att du är offret här.
-Ursäkta? -Du måste vara förvirrad.
Du förstår, det här är bara början.
Du har säkert läst om liknande fall i nyheterna.
Hur slutade de fallen?
Kände du dig frustrerad?
Det finns inget avslut. Det leder ingenstans.
Vad tror du det beror på?
Jag säger det i lekmannatermer.
JIN-A: JAG HADE KUL, GOD NATT.
Tja...
När sådant här blir offentligt säger alla samma sak.
"Kvinnan är delvis ansvarig. Det är faktiskt hon som bär skulden."
Än värre, folk kommer säga att du ville...
Vänta.
Varifrån fick du de här fotona?
Är det här originalfilen?
Och de här meddelandena...
Jag skickade aldrig de här meddelandena till herr Nam...
-Jag ska visa min... -För sent.
Det jag säger är att du inte kommer kunna ändra
folks negativa bild av dig.
Jag förstår hur frustrerad du måste vara
och hur orättvist allt det här är.
Men jag vill att du tänker över det igen.
Försök att tänka på vad som gagnar dig.
"Gagnar"?
Jag har redan förlorat alltför mycket.
Jag gick in i det här med vetskapen om att saker och ting kunde bli tuffare.
Jag förstår. Okej.
Herr Nam överväger att stämma dig för förtal.
Om du uppriktigt ber om ursäkt innan han går vidare med det
kanske han ändrar sig.
Fröken Yoon.
Jag talar av egen erfarenhet.
Sådana här fall leder inte till något bra när de blir utdragna.
Jag berättar det här för att jag tycker synd om dig.
Jag tycker synd om dig.
Studerade du hårt och blev advokat för att skapa sådana här komplotter?
Säg åt dem att de har underskattat mig.
Jag låter dem aldrig få som de vill.
FLYGBUSS
Är du fortfarande på jobbet? Varför svarar du inte?
-Hallå. -Var är du?
-Hemma. -Varför svarar du inte då?
Vad är det?
Är Jun-hui där?
-Va? -Han ringde mig.
Han fick inte tag i dig.
Han var lika upprörd som när du var med om olyckan.
-Så vad sa du? -Vi pratade en stund,
och jag berättade att du har flyttat ut.
Men hallå.
Du är tillbaka.
Så du gick inte vilse.
Kom in.
Du har väl inte ätit än?
Jag har bara ramyeon.
Eller kanske inte.
Vi går ut och äter. Jag har inte ätit middag än.
Jag vill prata först.
Okej.
Slå dig ned.
Jag sitter här.
Jag har inget bord än.
-Vi kan använda det här... -Det är lugnt.
Jag har en bricka.
Jag lagar inte mat hemma
så jag har inte ens packat upp köksredskapen.
Du skulle ju komma i morgon.
Vi blev klara en dag tidigare.
Om du hade sagt något tidigare hade jag åkt till flygplatsen och...
Varför berättade du inte?
För att du inte ville oroa mig?
Du kommer tycka att jag alltid använder samma ursäkt,
men det är anledningen.
Vi skulle prata när jag var tillbaka.
Varför hade du så bråttom?
Jag var borta en vecka. Vad var så brådskande?
Men du då?
Jag hörde att du skulle sälja din lägenhet.
Jag ska ju till USA.
Tror du inte jag känner dig?
Du försökte hjälpa mig ekonomiskt.
-Har jag fel? -Vad är det för fel med det?
Jag ska göra allt jag kan för dig.
Hur får det mig att se ut?
Jag oroar mig för Gyeong-seons åsikt
lika mycket som du oroar dig för vad min mamma ska tänka om dig.
Jag vill inte göra henne besviken.
Jag kan inte.
Men jag då?
Ska jag inte göra någonting?
Vad är jag för dig?
Är jag bara en bekvämlighet?
-Varför säger du så? -Du får mig att tänka så.
Du måste inte göra något för mig.
Kan vi inte bara älska och stötta varandra?
Och vad hjälper det?
Tror du att vi kommer leva lyckliga i alla våra dagar
om vi bara utstår allt?
Du behöver inte vara så sarkastisk.
Jag kan inte fortsätta leva så här.
Vad menar du?
De som tror att vi ska ge upp hoppet...
Jag står inte ut med dem.
Vi ska inte vara så negativa.
Vi håller oss lugna och tänker över det igen...
Jag har bestämt mig.
Det här har aldrig hänt på ditt kafé.
Jag hittade några varor som gått ut
så jag slängde dem.
Jag glömde att slänga dem.
Är det något som bekymrar dig?
Kan du fixa det om jag berättar?
Berätta för mig.
Om det gäller kaféet så hjälper jag dig
så gott jag kan.
Allt på kaféet är som vanligt så det är lugnt.
Din kaffe kommer bli kall. Drick upp.
Jag ska försöka hitta på en kampanj
så vi kan lätta upp stämningen.
Det går inte så bra för företaget just nu
så det kommer att ta ett tag.
Är det något som är fel?
Det är lite saker som pågår.
Träffar du inte Jin-a lika ofta nu för tiden?
Förlorade du din bästa vän till din bror?
Vad är det här?
Vi är vuxna båda två.
Vi är inga barn.
Det är just därför.
Jag inledde det här så att du kan förstå vad du borde,
och inte borde göra som vuxen.
Måste du gå så här långt?
Du är visst inte redo än.
Jag har tre barn.
Min yngsta dotter går fortfarande i förskolan.
Det är naturligt att begå misstag på jobbet ibland.
Om jag får sparken är det inte bara över för mig.
Det är över för hela min familj.
Om du var så orolig för det,
varför var du så entusiastisk över saker och ting utanför jobbet?
Hur skulle du känna om din yngsta dotter
gick igenom samma sak som jag gick igenom?
Vakta din jävla tunga!
Vill du veta varför jag gör så här?
Jag vill inte vara en skamlig dotter.
För min pappa har aldrig gjort något att skämmas för.
Jag gjorde ett misstag.
Okej, jag ska be om ursäkt.
Jag är ledsen, okej? Förlåt.
Jag kränkte dig.
Jag är jätteledsen. Jag lovar att det inte ska hända igen.
Jag är verkligen ledsen.
Skriv en ursäkt på företagets anslagstavla.
Annars kommer jag att lägga upp den här inspelningen.
Kom in.
Du ville träffa mig?
Slå dig ned.
Om det kommer gå fort lyssnar jag hellre härifrån.
Okej.
Du träffade advokaten.
Fröken Yoon, du borde inte vara envis angående det här.
Jag vet att du är ung,
så jag förstår att du blandar ihop
dumdristighet med mod.
Jag är inte särskilt ung eller dåraktig nog
att göra något sådant här utan att ha tänkt igenom det.
Om vi tar det till domstolen
kanske oddsen är emot dig.
Du kanske hamnar i straffregistret.
Vill du det?
Du får inte ens jobb någon annanstans.
Jag uppskattar din omtanke.
Herregud, så frustrerande.
Du vet...
Var det inte kul nog
att låtsas vara ett offer?
Så,
tänker du bete dig som offret nu?
Jag har redan ätit.
Inte jag.
Vad är det?
Kan jag få depositionen om din lägenhet blir såld?
Jag vill ta en paus utan att oroa mig för pengar.
Du jobbade hela livet för att du var tvungen att ta hand om mig.
Jag sa det inte för att få bekräftelse från dig.
Jag försöker bara säga att jag behöver vila upp mig.
Jag har drivit kaféet ett bra tag.
Beror det här på...
Dra inga förhastade slutsatser.
Det har inget med Jin-a att göra.
Gör som du vill.
Var arbetslös för alltid.
Jag tar hand om dig hädanefter.
Fröken Seo.
Jag skulle inte låta dig försörja mig för resten av livet.
Ja, vi borde ha det i åtanke.
Okej, jag ringer dig sen.
Har du lagt en besvärjelse eller?
Ursäkta?
Herr Son ringde från USA.
Hans son har svårt att anpassa sig till skolan där.
Han vill komma tillbaka.
Betyder det att jag måste åka på en gång?
Ville du inte åka så fort som möjligt?
Har du ändrat dig igen?
Nej.
Hej då.
Åker du inte i kväll?
Jag tänker ha lite kul innan jag åker.
Jun-hui.
Är du säker på att du kan åka till USA?
Vad menar du?
Du sa att din flickvän inte var med på det.
Bara gå.
Vi ses.
TILLSÄTTNING AV PERSONAL
JEONG YEONG-IN, BEFORDRAD
CHOI JUNG-MO, BEFORDRAD GEUM BO-RA, BEFORDRAD
KIM DONG-U, BEFORDRAD LEE YE-EUN, BEFORDRAD
FÖRFLYTTNING OCH BEFORDRAN
YOON JIN-A, BEFORDRAD TILL SEKTIONSCHEF FÖR PAJU LOGISTIKKONTOR
Grattis till din befordran.
Sluta bete dig som att du är okej.
Är du okej?
Positionen du fick existerande inte ens tidigare.
Det är svårt att se det som en befordran.
Jag vet.
Och du ler ändå?
Är du inte upprörd över det?
Borde jag gå till herr Jos kontor och få ett vredesutbrott?
Han välkomnar det eftersom han väntar på något att skuldbelägga dig för.
Det är därför
jag tänker utstå allt genom att jobba hårt och vara tyst.
Folk kommer att tycka att du är otroligt ihärdig.
Det är mitt mål.
Jag är stolt över dig.
Jag lärde mig av dig.
Du är mycket bättre än mig. Jag är imponerad.
Jag har lärt mig mycket av dig.
Du vet, jag kan göra vad som helst
när jag bestämmer mig.
Bli inte för kaxig nu.
Sluta spela teater.
Du kan vara glad över din befordran.
Du behöver inte gå på nålar runt mig.
Det är du som borde sluta spela teater.
Ärligt talat blir du straffad, inte befordrad.
Du kan stämma dem om du vill.
Jag förväntade mig det här, så jag är inte ens särskilt förvånad.
Oroa dig inte, jag ska kämpa
och göra en imponerande comeback.
Du känner mig.
Det räcker.
Pressa inte dig själv att förändras för snabbt.
Jag trodde du gillade det.
Jag visste inte att du skulle gå så långt.
Du är så ihärdig. Du är otroligt tuff.
Borde jag bjuda dig på några drinkar för att fira?
Ska du inte träffa Jun-hui?
Jag har tid. Han har ett möte så vi ska ses senare.
Glöm det. Du kan använda den tiden till att göra dig fin.
Vad pratar du om?
-Vem vet? -Va?
Du kanske har bokat en makeover i Gangnam.
Det är inte vår första natt tillsammans.
Herregud, betyder det...
-Har ni redan... -Vad menar du?
Tack.
Smittar hicka?
Man får alltid dricka en massa.
Det påminde mig om första gången vi höll hand.
Du stötte definitivt på mig först.
-Ha den äran i dag -Ha den äran i dag
-Ha den äran, kära Jin-a -Ha den äran, kära Jin-a
-Ha den äran i dag -Ha den äran i dag
Grattis på födelsedagen och till din befordran.
Jag är så stolt över dig. Du är bäst.
Tack, pappa.
Företaget måste vara fullt av idioter.
Jag kan inte tro att de befordrade dig.
Var inte oförskämd.
Måste jag säga "grattis"?
Det är så töntigt.
Erkänn bara att du är blyg, okej?
Borde du inte träffa Jun-hui en dag som denna?
Han måste jobba.
Nu så.
Du är ett år äldre nu,
och du blev även befordrad.
Nu behöver du bara träffa en bra kille och gifta dig.
Några alumner från Seouls universitet från bra familjer
vill träffa dig.
Jag ska välja ut den bästa av dem
och ordna en blindträff åt dig.
Skål.
Skål, Jin-a.
Tänk inte ens tanken att bråka med mig på den här trevliga dagen.
Jag kommer ändå inte ändra mig.
Jag försökte aldrig ändra din åsikt,
det är omöjligt.
Men jag har även varit tydlig.
Jag tänker inte heller ändra mig.
Du kan inte ändra min åsikt.
Håll tyst innan jag säger värre saker.
Det räcker.
Du borde äta, Jin-a.
Att du inte skäms.
Du träffar en kille som inte har något att vara stolt över.
Hur kan du vara så skamlös?
Vet du hur viktiga ens rötter är?
De berättar hur personens framtid kommer bli.
-Mamma, snälla! -Du måste också tänka på det här.
Du ska kapa banden
med alla tjejer du känner innan du doktorerar.
Om du drar ut på det här och tänker att
du kan gifta dig med Jun-hui senare
borde du ge upp nu.
Han får inte sätta sin fot här.
Över min döda kropp.
Va? Ska du gå?
Mamma sa att hon inte tänker släppa in Jun-hui.
Om jag saknar honom då?
Jag åker dit.
Jin-a.
Herregud.
Mötet är över. Jag är på väg.
Ta din tid och njut av middagen med din familj.
Ska jag släppa av dig innan huvudleden?
Ja.
Du kan släppa av mig här.
Något hände hemma, eller hur?
Du känner min mamma.
Hur så? Sa Jin-a något?
Har du fått vänta länge?
Det här stället är verkligen fint.
Vad är det här?
Grattis.
Tack.
JAG GER DIG HELA MITT HJÄRTA, JIN-A. JAG ÄLSKAR DIG.
Det är så vackert.
Gillar du det?
Ja, jag tycker jättemycket om det.
Hur ser det ut? Är det fint?
Självklart,
men inte lika vackert som du.
Jag måste säga att
det faktum att det här gör mig så lycklig...
...får mig att inse att jag är väldigt materialistisk.
Det är verkligen vackert.
Det är jättefint på dig.
Tack.
Tack för i dag.
Processen var rätt obehaglig,
men jag blev befordrad.
Ska du inte gratulera mig?
Jag vill inte tvinga dig.
Helt ärligt irriterar det mig lite också.
Jag antar att de vill att jag lider, men jag är inte rädd.
Jag ska visa dem hur ihärdig och envis jag kan vara.
Jag åker till USA snart.
Följ med mig.
Jag ber dig inte att glömma det som behöver lösas på jobbet.
De måste tillrättavisas.
Men du behöver inte stanna här för det.
Det är mycket som stoppar dig.
Därför var jag inte säker på att fråga dig,
och jag känner mig dum.
Jag vet att alla kommer tro att du flyr från situationen,
och det sårar din stolthet.
Men...
Jag struntar i det.
Jag kan inte se på när du lider längre.
Vi åker...
...tillsammans.
Mitt gamla jag
hade förmodligen...
...följt med dig direkt,
även om du skulle åka nu på en gång.
Det hade jag verkligen.
Men du förstår...
Jag tror att jag har...
...mognat för mycket för det.
Du har gjort mig...
...vuxen.
Ta hand om dig.
Kan du inte följa med?
Jag är ledsen.
Hej.
Tack.
Hej då.
RESERVERA DATUMET FÖR VÅRT BRÖLLOP 28 APRIL, 2018
BRUDGUM: YOON SEUNG-HO BRUD: KIM HUI-WON
Vad får den upptagna restaurangägaren att ringa mig?
Jag fick bröllopsinbjudan.
-Fick du den? -Ja.
Jag skickade den för att du bad mig,
men du behöver inte komma.
Det är min brors bröllop. Du behöver inte komma.
Dessutom är det långt bort.
Jag åker för att träffa dig.
Hur känns det att din bror gifter sig före dig?
Jag tar det rätt bra.
Ljug inte för mig.
Ska jag gråta?
Är du säker på att du är okej med det?
Sådant här gör mig inte upprörd längre.
Du låter som en gammal dam.
Vi fyller 40 snart!
Jösses, nu lägger vi på. Vi ses på bröllopet!
-Herregud. -Vi ses.
Så vackert.
Titta på himlen. Det är så vackert.
Det är så fint. Titta.
Titta.
-Jag tittar. -Vad tittar du på?
Titta på himlen, sa jag.
Titta på himlen, inte mig.
Du är sötare.
Självklart.
Jag vet.
Är du okej?
Vad är grejen med komplimangen?
Är du sjuk?
Det är sanningen.
Det är så mycket folk här.
-Tack för att du kom. -Grattis.
Test. Ett, två, tre.
Ett, två, tre.
Jag har ett meddelande.
Jag vill be gästerna att komma in.
Brudgummens gäster sitter på höger sida. Brudens gäster sitter på vänster sida.
Bröllopsceremonin börjar snart.
Så jag skulle vilja att gästerna
kommer in och intar sina platser.
Stanna. Jag visste det.
-Fröken Geum, det var längesedan. -Jösses.
-Hej. -Hon är min dotter.
Jag kan inte förstå att du har en dotter.
Hon är riktigt besvärlig.
Kom hit. Får jag ta dig.
Ge henne till mig då. Jag tar henne.
-Varsågod. -Vill du bo hos mig?
-Jösses. -Varför är du så söt?
-Hon gillar dig inte. -Vill du gå till din mamma?
-Hur mår din fru? -Hon mår bra.
-Tack. -Hej.
Hej. Tack för att du kom.
Hej.
Hur har du haft det?
-Hej. -När ska du gifta dig?
Din mamma är så orolig för dig.
Du borde skynda dig.
Dejtar du? Ska jag para ihop dig med någon?
Hon har pojkvän, men hon ska inte gifta sig.
Jaså?
Så varför ska du inte gifta dig?
-Du blir bara äldre. -Jag vet.
Din bror gifter sig före dig.
-Stå inte där och le. -Exakt.
-Du borde också gifta dig. -Hon har rätt.
Ha så kul.
Jag vet.
Nej, jag tar hand om det.
Jag kommer strax.
Ja, möt mig på flygplatsen. Ta med ditt pass.
Ja, okej. Hej då.
Herregud.
Jag råkade höra. Är det en brådskande affärsresa?
Jag berättade väl om den långsamma affären som pågår i Hong Kong?
Helt plötsligt vill de skriva kontrakt.
Jag borde åka innan de ändrar sig.
Så du kommer missa bröllopet?
Mitt flyg...
Okej.
Förlåt.
Borde jag prata med dina föräldrar innan jag åker?
De är säkert upptagna.
Kan du säga hej då till dem åt mig?
Ett ögonblick bara.
Hallå?
Ja.
Villkoren förblir desamma.
Självklart. Säg åt dem att vi samtycker till allt.
Annars skriver de inte på.
Ja.
Okej. Hej då.
Kan du sluta rynka pannan åt mig?
Jag måste åka. Det är ett väldigt viktigt kontrakt.
Det vet du.
Okej då. Du borde åka.
Jag köper en dyr present åt dig.
Hallå?
Ja, jag vet.
Ja.
Varför är det viktigt?
Det är inget att bekymra sig för. Okej.
Vi ses där. Jag måste åka nu. Hej då.
Jag måste verkligen åka. Jag ringer dig.
Hallå?
Ja. Hallå?
Jun-hui, det var längesedan.
-Hej. -Hur har du haft det?
-Kolla vem det är. -När kom du hit?
-Nu. -Kom så går vi.
-Okej. -Du ser bra ut.
Du har inte åldrats en dag.
Du måste ha haft det så roligt i USA.
Men när jag såg honom
kändes det som att vi var tillsammans igår.
Jag hade sprungit fram till honom och kramat honom.
Men vet du vad jag tänkte medan jag var i USA?
Jag önskade att Jin-a inte skulle vara speciellt lycklig.
Du verkar fortfarande ha känslor för henne.
Jin-a. Du hamnar i trubbel.
Menar du att du ska börja om med henne?
Kan du umgås med mig
som om inget har hänt mellan oss?
Efter ett visst ögonblick
försökte jag se på det så här.
Vårt förhållande kunde inte nå längre än så.
Det var det bästa vi kunde göra.
Undertexter: Erica Raneblad