UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
ULTIMUL EPISOD
Bine. Ar trebui să pornești.
Promit că îți iau un cadou scump.
Alo?
Da, știu.
De ce e așa important?
Da.
Nu e nevoie... Ne vedem acolo.
Plec acum. Adu-ți pașaportul. Pa.
Te sun eu.
Alo?
Da. Alo?
Jun-hui, nu ne-am văzut de mult.
- Salut. - Ce mai faci?
- Ia te uită cine e. - Când ai ajuns?
- Chiar acum. - Hai.
Bine.
Arăți grozav.
N-ai îmbătrânit deloc.
Cred că te-ai distrat mult în State.
- Mulțumesc. Cum merge afacerea? - Bună ziua!
- Felicitări! - Mulțumesc.
- Ia te uită la tine! - Bună ziua!
Mulțumesc.
- Pe mai târziu. - Arăți grozav!
Felicitări!
- Vai, felicitări! - Ați ajuns!
- Pe mai târziu! - Felicitări!
- Cred că sunteți tare mândri! - Zău că da!
- Cu ce ai venit? - Cu avionul.
Chiar trebuia să aud de la alții că te însori?
Mulțumesc. Ce mai faceți?
Scuze.
- Mulțumesc. - Vorbim mai târziu.
În fine, mai întâi dă-mi voie să te felicit.
Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Arăți grozav.
Vai, de când nu ne-am văzut!
- Felicitări! - Ai venit și tu!
Vă merge bine?
Da.
Dar ție? Tu ce mai faci?
Bine. Felicitări.
Mulțumim.
Mulțumesc.
Mirele, Yoon Seung-ho
și mireasa, Kim Hui-won,
promit să se iubească și să se respecte mereu,
să își cinstească părinții
și să se străduiască
să fie soți fideli?
- Mirele? - Da.
- Mireasa? - Da.
Acum, mirele și mireasa vor face fotografii
cu familia și prietenii.
Vă rugăm să vă urcați pe scenă.
Ar trebui să le fac o poză.
Toți copiii
și persoanele care poartă hanbok să stea în față.
- Noi urmăm. - Vă rog să vă urcați pe scenă.
Vă rog să stați mai apropiați.
Mai întâi vom fotografia familia.
Hei, Jun-hui!
Cine e fata care stă lângă tatăl lui Seung-ho?
El nu avea o soră mai mare?
Nu-i așa?
Vai, de ce nu ne-a spus
- ...că are o soră așa frumușică? - Exact.
Mereu a fost așa frumoasă?
- Dă-mi să văd. - Eu de unde să știu?
E foarte drăguță. Exact genul care îmi place mie.
Tu ești apropiat familiei, sigur o cunoști.
Vai, ia-l din fața mea.
E adorabilă!
Vă rog, dați-vă din drum, ca să ne putem grăbi.
Unu, doi...
Vă puteți apropia un pic?
În regulă. Zâmbiți!
Domnul Seo a devenit și mai chipeș, nu crezi?
Ție toți îți par chipeși, mai puțin soțul tău.
- Nu-i așa? - E o ciudată, n-o lua în seamă.
S-au împăcat?
Credeam că s-au despărțit când el a plecat în State.
S-au despărțit.
- Atunci ce caută aici? - A venit să-și felicite prietenul.
Aoleu!
Cred că Jin-a nu prea e în largul ei.
De ce să nu fie?
S-au despărțit de mult.
Vrei niște apă? Poftim.
Urmează fotografiile
cu colegii și prietenii mirilor.
Vă rog să veniți pe scenă.
Colegii și prietenii mirilor, puteți veni, vă rog?
Cea care va prinde buchetul poate sta aici.
Cine va prinde buchetul?
Tu o să prinzi buchetul?
Vă rog să stați aici. Bine.
Veniți aici jos.
Bun, uitați-vă încoace.
Vă rog să veniți pe scenă dacă sunteți prieteni sau colegi.
E prea multă lume în partea asta.
Răspândiți-vă și veniți în față.
Ce e?
Tu ai idee cum arăți?
Cum arăt?
De parcă fostul pe care îl credeai mort
tocmai ar fi înviat.
Slavă cerului că ți-a plecat prietenul, altfel ar fi observat și el.
Credeam că l-ai uitat.
Ai zis că abia te mai gândești la el.
Adună-te.
Jin-a, o să ai probleme.
E din cauză că l-ai văzut pe neașteptate după atâta vreme.
Și pe mine m-a surprins.
E normal să fii nostalgică și să-ți amintești de lucrurile bune
când dai peste fostul tău.
Cum să-ți spun?
Ești derutată.
Mâine o să-ți vină mintea la cap.
Nu te lăsa influențată.
Nu ai voie să devii sentimentală.
Ce să fac?
Jin-a.
Haide, nu fi așa.
Stăpânește-te!
E momentul ca mirele și mireasa să se sărute.
Nu, sunt obosită, atât.
Dar, din nou,
tu nici n-ai putut rămâne aici din cauza unei afaceri.
Cred că tu ești mai obosit.
Nu, încă nu e gata.
Nu știu.
S-ar putea ca oaspeții care vin de departe să treacă pe la noi.
Concentrează-te ori la muncă,
ori la telefon. De ce nu faci și tu un singur lucru?
Nu e vorba că nu înțeleg.
Mă rog. Am exagerat.
Ar fi trebuit să intri sau să mă suni...
Ridică-te.
Plouă.
E de primăvară.
Hai, ridică-te.
Toarnă cu găleata.
Știu, așa că ridică-te.
Care e problema?
Mi-au amorțit picioarele.
Nu mă fraieri.
Faci asta ca să nu mă supăr pe tine.
Ba nu, vorbesc serios.
Chiar mi-au amorțit picioarele.
Doamne!
Ai ajuns mai devreme.
Da.
Nici măcar n-ai băut.
E la fel cum am lăsat-o.
Mi-a fost prea lene să schimb ceva.
Nu e din cauză că avem aceleași gusturi.
- Bagajul meu e aici? - E aici.
De ce nu l-ai luat tu de la aeroport?
Mă grăbeam să ajung la nuntă.
Ce faci?
Ce?
Ah, nimic.
S-a întâmplat ceva?
Nu.
Fă-mă să înțeleg.
Vrei să spui că nu ai uitat-o pe Jin-a... Nu, stai.
Spui că încă nu ți-ai uitat fosta prietenă?
N-am spus asta.
Nu mă mai minți, pramatie.
Ia și bea.
Nu ai avut nicio relație mai lungă de trei luni
cât ai fost în State, nu-i așa?
Nu ar trebui să trăiești așa.
Nu ar trebui să ai prietenă
dacă tu, de fapt, iubești pe altcineva.
E inacceptabil.
În plus, ai zis că se pare că are prieten în momentul ăsta.
Te-a supărat asta?
E o întrebare foarte importantă.
Seung-cheol.
Chiar...
Chiar mă simt vinovat că zic asta.
Dar știi la ce m-am tot gândit
cât am fost în State?
Mi-am dorit ca Jin-a să nu fie așa de fericită.
E nasol.
De ce?
Părea extrem de fericită?
M-aș fi simțit mai bine dacă era așa.
Părea nefericită?
Așadar...
faptul că ți s-a împlinit dorința mizerabilă...
ți-a făcut sufletul cioburi?
Și ce o să faci acum?
Te întorci în Coreea și o luați de la capăt?
Nu face asta.
Abia te-ai stabilit acolo.
Continuă să locuiești în State.
De ce?
Hei, pramatie.
Ți-e teamă că te pun să te muți?
Nu ți-ar fi...
Ai zis că zece milioane de woni ajung pentru depozit.
Ascultă.
Ți-o spun fiindcă îmi fac griji pentru tine.
După Jin-a...
Adică, după ce te-ai despărțit de domnișoara Yoon,
o vreme ai trăit ca o jigodie.
Ai uitat de toate astea?
Ai uitat?
Nu-ți face griji.
Nu se va mai întâmpla.
Pari foarte dărâmată în momentul ăsta.
Mai știi ce ți-am zis când v-ați despărțit?
Să nu faci pe dura, fiindcă știam că vei regreta.
Ți-am zis eu. O meriți.
Fiecare lucru pe care l-a plănuit pentru tine
a fost degeaba.
Până și unui sfânt i s-ar lua la un moment dat.
Și eu aș simți la fel și i-aș pune capăt.
Nici nu m-aș uita înapoi.
De asta nu ne-am mai văzut.
Hai să lămurim o treabă.
Nu v-ați văzut fiindcă Jun-hui a refuzat asta.
Ajunge. Hai să vorbim despre altceva.
A trecut.
Aoleu!
Mă simt așa...
numai din cauză că lucrurile sunt complicate.
Faptul că aduc vorba de asta acum
s-ar putea să lase impresia că am alte intenții.
Dar prietenul tău...
O să mă străduiesc să-l păstrez.
Sună a obligație.
Muncește mult și are succes.
Are viitorul asigurat.
Și cred...
că îi place de mine.
Cel mai important, familia mea îl adoră.
E o partidă bună.
Jun-hui e de un miliard de ori mai bun decât el.
Aoleu!
Scuze, cred că m-am îmbătat.
Credeam că l-am uitat complet.
Dar, când l-am văzut...
parcă nu îl mai văzusem de ieri.
Dacă nu m-aș fi controlat o fracțiune de secundă,
aș fi fugit la el și l-aș fi îmbrățișat.
Din ce văd eu,
e doar o chestiune de timp până află prietenul tău.
Ce să afle?
Nu are ce să afle.
Iubești pe altcineva. Cum să nu fie nimic?
Nu fi absurdă.
Chiar tu ai zis că sunt derutată.
Mâine o să-mi treacă.
Jin-a.
De ce nu lași tu totul și să vii să locuiești cu mine?
Poți trăi fără nicio grijă.
Vrei să îmbătrânim împreună?
O să îmbătrânesc aici, complet singură.
De unde a aflat Jun-hui?
Nici să nu aduci vorba de el de față cu Jin-a și să-i dai idei.
În sfârșit și-a găsit un băiat bun. O s-o distragă.
Dacă îi lăsam în pace,
Jin-a era deja măritată.
Ei s-au despărțit, din proprie inițiativă.
Nu eu sunt de vină pentru asta.
Da, dar mă gândeam că...
poate că ne-am băgat prea mult în viața ei doar fiindcă suntem părinții ei.
Am făcut ceea ce trebuia.
Avem tot dreptul să ne amestecăm
tocmai fiindcă îi suntem părinți.
Nici n-ar fi trebuit să aduc vorba.
Bună idee.
Nu mă poți convinge, așa că să nu...
Stinge lumina odată!
Ba tu, că tu ai aprins-o.
Bine.
Domnișoară Yoon!
Da?
Am fost sunată că nu sunteți la ședință.
Vai, așa e!
În ce privește produsele cu multiple țări de origine,
ar trebui să le diferențiem prin...
Domnișoară Yoon.
Da, domnule.
Ce s-a întâmplat cu raportul pe care ți-am cerut să-l revizuiești?
Tot nu l-ai terminat?
Ah, da.
„Ah, da”?
Îmi pare rău, domnule.
L-am terminat, însă am uitat să-l predau azi-dimineață.
Atunci cum stau lucrurile acum,
de când UE a înăsprit legile privind etichetarea
țării de proveniență?
Mă ocup, domnule.
Ești sigură?
Tu îți făceai treaba bine. Ce-i cu tine în ultima vreme?
Te supără ceva acasă?
Îmi cer scuze, domnule. O să am grijă să-mi fac treaba mai bine.
O să-mi fac timp pentru tine. Să ieșim la cină.
Vrei să fac asta?
De ce?
Bine. Trebuie să plec.
Unde rămăseserăm?
Alo? Da.
Da.
Da, domnule.
Da.
E în al doilea sertar din dreapta.
Da. Să discuți cu ei despre asta.
Ține-mă la curent, bine?
Bine. La revedere.
Vai, da!
Am uitat să-ți aduc cadoul.
L-am uitat pe raftul de pantofi. Ghici ce ți-am luat.
Ghicește.
Ce ai luat?
Ghicește.
Stai un pic.
Alo?
Tot nu l-ai găsit?
Da.
Nu, haide.
Ți-am zis să nu le dai detalii încă.
Puteți discuta după ce semnează contractul.
Oricum nu au nevoie de informația aia ca să batem palma, nu crezi?
Ce e așa de complicat?
Nu îmi mai răspunde și fă ce-ți zic.
Mă ocup eu de tot, bine?
TOP ZECE TITLURI, APRILIE 2018
Nu ai nici măcar un client. Cum poți trăi din asta?
Câștig suficient și de asta sunt în viață.
Ar trebui să te gândești să te muți în State.
O să te stabilești acolo?
Dacă pot.
De ce?
De ce nu?
Care e avantajul în a trăi acolo?
Să nu-ți faci griji că dai peste cineva?
Despre ce vorbești?
Nu ai planuri de vacanță, nu?
Ce-ar fi să lucrezi aici?
O să merg pe ici, pe colo, să mă inspir.
Acum casa mea e a lui Seung-cheol.
Nu vreau să stau pe capul lui.
Am eu o cameră în plus.
Nu e ca și când n-am unde sta.
Vreau să călătoresc.
Nu voiam să vii, fiindcă știam că o să fii așa.
Cum adică?
De ce te-ai dus la nuntă?
Cine se bucura că vii?
M-am dus să-mi felicit prietenul. N-am avut alt motiv.
Ce insinuezi?
O zici de parcă am greșit cu ceva.
Ce-i cu toată lumea?
Fiindcă nu pari să fi trecut peste.
Te aștepți să uit totul cu desăvârșire?
Așa face lumea?
E normal ca din când în când să te gândești la fosta prietenă.
Da, știu asta.
Dar problema e că te gândești la ea tot timpul.
Nu mai spune prostii.
Tu ești cel care spune prostii.
Bine ați venit!
Ce te aduce pe aici?
- Am venit să iau ceva. - Aha.
Cum mai ești?
Știi cum e.
Totul e neschimbat,
doar că nu mai am pe cine să pun să-mi spele cana.
Deci e adevărat.
Hei.
Credeam că Bo-ra a mințit, dar se pare că nu-i așa.
Chiar îți dai demisia?
Cred că te bucuri că n-o să mai fiu aici.
Nu îmi răstălmăci cuvintele.
Te tachinez fiindcă e ultima mea zi.
Am trecut prin multe împreună în toți anii ăștia.
Credeam să o să reziști.
Adică, te descurcai grozav.
De ce îți dai demisia din senin?
Păi...
Te măriți?
Tu mereu ești o drăgăstoasă.
Mă întreb cum de ești singură.
Fiindcă bărbații n-au gusturi.
Nu te schimbi niciodată.
Nu mai schimba subiectul. De ce îți dai demisia?
Nu ești genul care să renunțe.
Care e motivul?
Niciun motiv. Ăsta e motivul.
Mă duc la doamna Jeong.
CERERE DEMISIE
Nu mă simt vinovată că îmi dau demisia,
dar mă simt prost că îți dau ție preavizul.
Nu mă consolează cu nimic.
Anul ăsta urma să te readuc la sediul central.
Ar fi trebuit să-mi spui mai devreme.
Ai vreo ofertă de muncă de la altă companie?
S-a dus vorba
că sunt o angajată competentă?
Ești faimoasă pentru altele.
Probabil că nu voi mai găsi niciodată de lucru în domeniul ăsta.
Toată lumea știe cât de extenuată ești din cauza tuturor problemelor
prin care ai trecut.
O să te las să îți iei concediu cam un an.
Revino când consideri.
Cred că îmi trebuie vreo zece ani.
Un an nu e suficient.
Par nechibzuită, nu-i așa?
Nu te uita așa la mine.
Jin-a.
Da?
Știi cât de mult te plac, da?
Firește.
Ești mai frumoasă când ești veselă.
O să țin minte.
Știu că e cam devreme,
dar hai să luăm cina împreună.
Nu e nevoie.
E ultima ta zi.
Știu că mă urăști,
dar hai să mâncăm o dată împreună.
Bine.
Jin-a... Adică domnișoară Yoon.
Asta e ultima ta zi?
Îți doresc numai bine,
exact cum ți-a fost.
Domnul Kong nu s-a schimbat deloc, nu-i așa?
E valabil și pentru domnul Nam.
Încă susține că n-a greșit, deși s-a dat verdictul.
Ar trebui să râzi, fiindcă tu ai câștigat.
Am venit să-mi iau la revedere.
Ia loc.
Bine.
Fir-ar!
De ce se mută toată lumea din jurul meu?
Fiindcă tuturor le e teamă de tine.
Atunci de ce m-ai făcut să stau ca pe ace atâta vreme?
- Cine, eu? - Atunci, cine?
Ai dreptate.
Te-am evitat.
Îmi pare rău.
Te-ai întâlnit cu Jun-hui.
Aoleu, de ce nu se deschide?
Poți să mi-o deschizi tu?
Și Jun-hui schimbă subiectul
când îi zic de tine.
Mereu m-am simțit prost,
fiindcă m-am simțit oarecum vinovată că v-ați despărțit.
Știu că e prea târziu să spun asta.
Despre ce vorbești?
Nu e nevoie să te simți așa.
Oricum, e adevărat că mă simt vinovată.
Gyeong-seon.
Am putea
să luăm totul de la capăt
și să fim iar prietene?
Îmi e dor de cum eram.
Ce cauți aici? Nici nu m-ai sunat înainte.
Păi...
Am adus ceva și voiam să le las aici.
O să le pun aici.
O să mă întorc altă dată.
De ce vă purtați așa?
Jin-a, ai zis că vrei să fim iar prietene.
Salută-l, e fratele meu.
Și tu la fel. Salut-o. E prietena mea.
Aoleu, în fine. E viața lor. Nu sunt copii mici.
Pare să-ți meargă foarte bine. Mă bucur.
Tu ești bine?
Firește.
Văd.
Mulțumesc că ai venit la nuntă.
Sinceră să fiu, m-am mirat să te văd acolo.
De ce te-ai mirat?
Se pare că încă ești supărat pe mine.
Nu sunt supărat.
Atunci de ce pari supărat?
Mă simt ciudat
că nu ne-am văzut de mult.
Știu
că te-am dezamăgit...
dar ce-a fost, a fost,
nu-i așa?
A zis cineva altceva?
Știu că nu va fi ușor...
dar ca înainte...
Adică înainte să fim împreună.
Crezi că putem să fim iarăși ca atunci?
Crezi că se poate?
Zic doar că ar fi grozav.
Pentru cine?
N-ar fi trebuit să aduc vorba.
Scuze dacă te-am stânjenit.
Ar trebui să plec.
Unde mergi? Pleci?
Mă întorc altă dată.
V-ați certat?
Nici nu vrea să vorbească cu mine.
Probabil face figuri fiindcă se simte ciudat.
Oricum, nu cred că suntem pregătiți pentru asta.
Nu încerc să-i țin partea fiindcă e fratele meu,
dar încearcă să-l înțelegi. I-a fost foarte greu.
Sigur, și ție ți-a fost greu,
dar el a fost complet singur.
N-a avut pe nimeni alături. Probabil era neliniștit.
Încearcă să-l binedispui.
Aș fi făcut-o demult dacă știam cum.
E numai vina mea. Am plecat.
De ce ești așa jalnic?
Fii bărbat.
Va trebui să dai ochii cu ea din când în când din cauza lui Seung-ho.
Chiar dacă ești un pic stânjenit când vă vedeți,
măcar încearcă să te prefaci...
Cum să fac așa ceva?
Lași impresia că încă simți ceva pentru ea.
Ziceam și eu la ghici...
dar se pare că am nimerit-o.
- Hei! - Da, încă simt ceva pentru ea.
Mi-a fost clar imediat ce am văzut-o.
Jin-a are prieten în momentul ăsta.
Așa, și?
Spui că o s-o iei de la capăt cu ea?
Atunci aș fi făcut ceva deja.
Sunt supărat fiindcă știu că n-ar trebui.
Știu că așa ar trebui să fie.
Totuși,
nu pot face cum spui tu.
Mi-e clar că nu vreau ca lucrurile să fie ca înainte.
Nu mă forța.
Efectiv nu am cum să fac asta.
Ce te aduce pe aici?
Ai vorbit serios?
Chiar ai vorbit serios când ai zis
că vrei să fim iarăși ca înainte?
Vrei să fiu iarăși prietenul fratelui tău?
Asta vrei?
Chiar poți sta lângă mine
de parcă n-a fost nimic între noi?
Tu chiar...
vrei să fiu fratele prietenei tale
care îți cere să-i faci cinste cu prânzul?
- De ce te porți așa? - Te întreb.
Asta vrei cu adevărat?
Te întreb dacă tu chiar poți face asta.
Scuze.
- Vino încoace. - Dă-mi drumul.
- Vino încoace! - Dă-mi drumul!
Ești prea beat în momentul ăsta.
Dacă vrei să discutăm, vorbim când ești treaz...
Da, sunt beat.
Sunt foarte beat,
dar la fel va fi și mai târziu.
Te voi întreba același lucru și tu va trebui să-mi răspunzi.
Spune-mi.
Chiar te poți purta cu mine
de parcă n-a fost nimic între noi?
Poți?
Cred că așa ar fi cel mai bine.
Da, dar pentru cine?
Eu nu vreau asta.
Nu pot face asta nici cu cuțitul la gât.
Tu poți face asta?
Poți face asta?
De ce nu?
La început o să fie ciudat...
dar nu va fi așa la nesfârșit.
Nu crezi că o să fie mai ușor?
Ești rea.
Ești foarte rea.
De ce ai băut așa mult?
Stai, o să bei și mai mult?
Jun-hui e înăuntru, nu?
Da.
Scuză-mă un minut.
Auzi, Seo Jun-hui!
Ridică-te.
Am zis să te ridici.
Ridică-te odată.
Ai dreptate.
Ți-am zis o tâmpenie.
Ți-am zis-o deși nu eram sigură.
De ce?
M-am gândit că probabil
ne vom tot întâlni, așa cum am făcut-o la nuntă.
Mi-aș face griji despre ce crede lumea
și aș simți un gol în stomac de fiecare dată.
Știam că o să fie greu...
dar speram că vom încerca să nu ne mai simțim așa inconfortabil.
Am crezut că poate ne-ar fi mai ușor.
Credeam că ar ușura durerea.
Am greșit?
Chiar meritam să spui că sunt rea?
În regulă.
Ai făcut ce trebuia.
Eu cu ce am greșit atât de rău?
Nu face pe nevinovatul!
Ce era să fac când m-ai întrebat, iresponsabil, dacă plec cu tine?
Te-ai hotărât să pleci fiindcă te săturaseși de tot.
Ai zis că o faci pentru mine, dar era o scuză.
Greșesc?
Atunci de ce? Spune-mi. Care era adevăratul motiv?
Să nu crezi...
că mie mi-a fost ușor după ce ai plecat.
Aveam senzația că stau...
singură pe marginea prăpastiei.
Până și felul în care se uitau ceilalți la mine...
mă înnebunea și nu suportam pe nimeni.
Dar am încercat...
să rezist cu încrâncenare
ca să depășesc momentul și m-am urât pentru asta.
Ceea ce m-a ajutat
au fost ura și ciuda față de mine însămi.
Credeam să sunt pedepsită fiindcă v-am rănit pe tine și Gyeong-seon.
Mi s-a părut că așa merit.
Mi-am dat pumni în cap!
Știi cât de mizerabil m-am simțit?
Ai idee?
De ce trebuie să știu eu asta?
Nu...
Nu îmi pasă ce fel de viață ai avut,
fiindcă n-are nicio legătură cu mine!
Domnișoară Yoon, așteaptă.
Poftim.
Plouă.
- Mă descurc. - Ia-o.
E umbrela lui Jun-hui, e cam urâtă,
dar e mai bine decât nimic.
Domnișoară!
V-ați uitat asta.
- Mulțumesc. - Nicio problemă.
Despre ce vorbește?
Poftim? Insula Jeju?
Stai, Jin-a.
Nu vorbești despre o excursie?
Spui că te muți acolo de tot?
Da.
Aoleu, ce-a pățit?
În fine...
Înțeleg că încă n-ai habar de nimic,
dar ești îndeajuns de mare acum. De ce te porți așa imatur?
Tot nu îmi vine să cred că ai lăsat slujba aceea bună.
Și acum? Vrei să te muți pe insula Jeju?
Bo-ra...
se descurcă foarte bine acolo, nici nu trebuie să duc ceva.
Ea e soțul tău sau cum?
Ai renunțat la măritiș?
V-am zis că nu mă interesează măritișul în următoarea perioadă.
„În următoarea perioadă”?
E târziu și dacă te măriți mâine. Ești foarte în urmă.
De ce țipi?
- Sunt foarte supărată! - Încearcă să te liniștești.
Jin-a, atunci...
Ce o să faci cu Myeong-hun?
Ne-am despărțit.
Aoleu, Doamne!
Nu-mi vine să cred.
Jin-a, fii sinceră cu mine.
Faci asta fiindcă te răzvrătești împotriva mea, nu?
Încă îmi porți pică fiindcă ți-am dezaprobat relația
cu Jun-hui în trecut, nu-i așa?
O să-ți spun exact ce simt, dacă tot m-ai rugat să fiu sinceră.
Mi-ai rănit sentimentele
și câteodată te-am detestat.
Te-aș minți dacă ți-aș zice că nu am resentimente.
I-ai rănit foarte tare pe Jun-hui și Gyeong-seon,
iar eu n-am ce face să-i alin.
Mi-e așa de rușine,
că nu am putut să le cer iertare, nici măcar o dată.
Și ce? Ce-a fost, a fost.
Vrei să mă pun în genunchi și să le cer iertare?
V-ați cuplat și v-ați despărțit de capul vostru.
De ce dai vina pe mine?
Nu dau vina pe tine.
De asta acum pot vorbi cu tine față în față.
Mereu spui
că sunt destul de mare.
Fiindcă nu mai sunt așa tânără,
o să văd eu ce vreau de la viață și voi munci din greu.
Dar nu o să mă ridic la înălțimea așteptărilor tale.
Nu-ți face griji.
Nu intenționez să-mi distrug singură viața.
Ai dreptate.
E vorba de viața ta,
așadar e o decizie foarte importantă.
N-ar strica să te mai gândești înainte să iei hotărârea finală.
Nu mă voi răzgândi.
Ar trebui să plec.
Nu-i nevoie să mă conduci, tată.
Mamă.
O să te sun.
Jin-a!
Mamă.
Ce s-a întâmplat?
Îmi pare rău.
Ce din senin a venit asta!
Ce-ți veni?
Există...
lucruri pe care trebuie să le fac, ca mamă.
N-am putut...
să stau cu mâinile-n sân știind ce-ți aduce decizia asta.
Aoleu!
N-am fost chiar...
fiica perfectă pentru tine,
așa că înțeleg cum te simți.
Mă rog.
Ce-i cu tine azi?
Parcă nu ești tu.
Mă calci pe nervi. Pleacă odată.
Mamă,
lasă-mă să te îmbrățișez.
Mamă.
Sunt bine acum.
- Oricând... - Da.
...ți-e greu, să știi că poți să te întorci.
Știi,
noi nu prea ne potrivim,
e mai bine dacă nu locuim împreună.
O să te vizitez de câte ori pot.
Du-te înapoi înăuntru.
- În regulă. - O să te sun, bine?
O să întârzii la aeroport. Du-te.
Am plecat.
Pa.
Ce faci?
Cu asta, pot...
Aoleu, încetează!
Ce faci?
Nu ți-ar fi...
Jin-a! O să...
- Hei! - Prinde-mă dacă poți!
Treci înapoi!
Jun-hui.
Jun-hui, eu sunt.
Voiam să-ți înregistrez ceva,
dacă tot am telefonul tău.
Mulțumesc.
Îți mulțumesc că mă ocrotești și mă iubești.
N-am știut
că cineva mă poate iubi într-atât.
Tu probabil că nu știi
cât de recunoscătoare și fericită sunt
zilele astea.
În plus, învăț multe de la tine.
Am învățat
că dragostea înseamnă să dai totul
acelei persoane speciale
cum poți tu mai bine.
De asta, atunci când cineva e îndrăgostit,
așa ar trebui să iubească.
Jun-hui.
Te iubesc...
din toată inima.
Te voi iubi multă vreme de acum înainte.
Cine e?
Aveți de livrat un pachet?
Cumva domnișoara Yoon Jin-a e aici?
Deocamdată nu stă nimeni aici.
Fosta chiriașă era o fată singură, a păstrat casa foarte curată.
Aha.
Mă scuzați.
Vă pot ajuta cu ceva?
Seung-ho, unde e sora ta?
Unde e Jin-a?
Mai bei?
Mi-am dat demisia și m-am mutat aici ca să pot trăi așa.
Hai și tu.
Bine.
N-ar fi meritat să vin până aici dacă nu mă puteam răsfăța așa.
În regulă.
Ia niște brânză.
Ce e cu fața aia?
Ce e cu lănțișorul ăla?
Nimic.
Tocmai l-am găsit și mi l-am pus.
A apărut așa, de nicăieri?
Ar fi risipă să-l arunc.
Îl pot purta,
fiindcă nu mai simt absolut nimic pentru el.
Mă simt prost să te întreb,
fiindcă încerci să-l uiți.
Întreabă-mă.
Tu chiar ești bine acum?
Nu ai deloc sentimentul ăla?
Ce sentiment?
Știi tu.
Te doare sufletul când îi auzi numele?
Poți găsi o expresie și mai tristă de atât?
Știi cum se zice...
că unii nu sunt meniți să fie împreună?
Nu puteam să mănânc.
Nu puteam să dorm.
Simțeam că nici nu pot respira și abia mă târam de pe o zi pe alta.
Am vrut să nu mă mai simt așa, indiferent ce trebuia să fac.
Mi-am zis că nu pot trăi fără el.
Dar de fapt voiam să-mi continui viața.
Așadar...
După o vreme, am încercat să o privesc așa.
Atât...
putea evolua relația noastră.
Mai mult de atât n-aveam ce face.
Vinul ăsta e foarte bun.
AEROPORTUL INTERNAȚIONAL JEJU
ZBORURI INTERNE - SOSIRI
Acum ce mai e?
Mai ai ceva de zis?
Ai venit să ne certăm din nou?
Spune-mi. Ce e?
Unde mi-e umbrela?
Mi-ai dat-o mie, deci e a mea.
N-ai voie s-o iei cu tine.
N-am luat-o cu mine.
Seung-cheol mai că m-a obligat s-o iau.
Deci ai luat-o.
Dă-mi-o înapoi. N-am umbrelă.
Poftim, ia-o.
Asta nu e a mea.
Ai...
aruncat-o?
Vai de mine, nu-mi vine să cred!
Hei.
Știi că ești ridicol în momentul ăsta, da?
Ești foarte ciudat.
Vii până aici și...
Despre ce prostii vorbești?
Tot micuță ești.
E numai vina mea.
Îmi pare rău.
Chiar nu pot trăi fără tine, Jin-a.
Te rog să mă ierți de data asta.
Nu mă face să râd. Ce să iert?
Nici măcar nu râzi.
Hei, stai!
Subtitrarea: Clara Lițescu