LEOPARDEN
APRIL 1860
DEN ITALIENSKE HALVØ ER OPDELT I SMÅ KONGERIGER.
I OVER 100 ÅR ER SICILIEN BLEVET REGERET AF HUSET BOURBON.
I NORD VINDER EN BEVÆGELSE FOR ET FORENET ITALIEN FREM.
GENERAL GARIBALDI HAR SAMLET EN HÆR, DER SKAL SEJLE SYDPÅ.
BYEN PALERMO FORBEREDER SIG.
Der er udgangsforbud! Gå hjem!
Gå hjem nu!
En garde!
Er I frygtløse eller dumme?
Ingen må komme ind i byen.
Det ved vi godt, kaptajn.
Fyrste.
Sænk jeres våben!
De er i fare her, fyrste.
Hele byen er i oprør.
Garibaldis tilhængere bliver mere voldelige.
I gør det godt.
Men vi skal forbi nu.
Javel.
Lad dem komme igennem! Gør plads for Leoparden!
Flyt kanonerne!
Fart på!
Luk op! Det er fyrsten af Salina!
Deres Excellence.
Fyrste!
Far!
-Far! -Fyrste, der er udgangsforbud!
Fader.
Pak dine ting.
Nu.
Bendicò, kom.
Bendicò!
Med optøjerne i byen
er alle familier med bånd til Bourbon-regimet i fare.
For at undgå denne potentiel fare
tager vi pigen med hjem.
Fyrste, uanset hvad sker ude i verden,
så er pigen i sikkerhed her.
Hvem ville vove at angribe Den Hellige Frelsers kloster?
Jeg respekterer Deres mening, abbedisse. Og jeg er endda enig.
Men min hustru, klosterets velgører,
giver hverken mig eller Frelseren hvile før hendes datter er vel hjemme.
Hvad foregår der?
Flyt vognene!
Hvad sker der?
Far!
Kom tilbage, Deres Excellence.
Hjælp!
Far. Hvis vi bliver her, dør vi.
Deres Excellence, lad os køre. Vi er klar, fyrste.
Fyrste, kom tilbage! Nu!
Deres Excellence?
Fyrste, hjælp!
Kom nu!
-Fyrste! -Skynd Dem, kaptajn!
-Kom tilbage. -Hjælp!
Vent!
Far!
Svin!
Kør!
Død over Bourbonerne!
Herre, må evigt lys skinne på dem.
Mener de os med "Død over Bourbonerne"?
De ønsker os døde.
De er kættere, frafaldne og mordere.
Garibaldi vil rive klostrene ned
og hænge paven.
Spar os for det vrøvl, fader.
Garibaldi er her ikke. Han er i Genova.
De lader det bare gå ud over nogle stakkels soldater.
Når de har stjålet nok vin fra kældrene,
vender de hjem igen.
Så skal jeg tilbage til klosteret, ikke?
Det er din mors ønske.
Vi får se.
Kom her.
Kom.
Det er godt at være hjemme igen.
De er her!
-Concetta! -Caterina!
-Du er så tynd! -Hun har altid været tynd.
Flyt dig!
Kæmpede de i byen?
Concetta!
-Vi fik dig ud i sidste øjeblik. -"Vi"?
Jeg så dig ikke i Palermo.
Han ville med, men kunne ikke finde sine duelpistoler.
Dril ikke din bror.
Mor!
Dit hår lugter af klostersæbe.
Tak.
Skal vi gå?
-Lad os spise morgenmad. -Far fortalte mig alt.
Vi har en skøn granita.
Velsign os, Herre,
og velsign disse gaver,
som vi modtager af din milde godhed.
Ved Kristus, vor Herre.
Amen.
Skynd jer, før fader Pirrone spiser det hele.
Hvor er Tancredi?
Vores fætter kommer og går, som han vil.
Han er en voksen mand nu.
Han har sit eget liv.
Som vi betaler for.
Fader Pirrone, alt vel?
-Du ser lidt bleg ud. -Fader Pirrone havde en forfærdelig nat.
Er det derfor, du ser lidt hvid ud? Dit ansigt er lidt hvidt.
Det er ikke morsomt.
Jeg er enig med fader Pirrone. Det er ikke spor morsomt.
Han havde grund til at være bange.
-Paolo, de er... -Det er ikke sjovt.
Afbryd ikke din mor.
Undskyld.
Garibaldi vil ikke kun knuse jesuitterne, men også Huset Bourbon.
Han vil knuse os og kaste os i havet.
-Han har ret. -Så glem alt om kjoler og baller.
-Sludder og vrøvl, Paolo. -Alle elsker en fest.
Der er en hær på vej. Forstår I det?
Bønderne og banditterne stak ild til Palermo for at bane vej.
Nu er det nok.
Hold mund.
Undskyld, far.
Tilgiv mig.
Hvordan kan du være så ligeglad?
Paolo, vi er på Sicilien.
Det er april.
Om to måneder er her så varmt,
at ingen vil skænke det en tanke at de bør starte en revolution.
De vil bare lede efter et sted i skyggen,
hvor de kan vente til oktober.
I mellemtiden fortsætter vi vores liv.
I er i sikkerhed her.
Det er alt, der er at sige.
Ja, far.
-Ja, far. -Ja, far.
Lad os nyde morgenmaden og Concettas hjemkomst.
Kom nu, spis op.
"Ikke sjovt."
"Det er ikke… Det er slet ikke sjovt!"
Vi laver bare sjov, fader!
Løb! Se! God hund!
EN SAMLING AF GARIBALDIS TALER
Don Tancredi!
Concetta!
Det er okay, Gaetano.
Det er bare min kusine, der besøger os.
Tak, fordi du kom forbi, Concetta.
Jeg er altid glad for at se dig.
Jeg må gå nu. Jeg har lidt travlt.
-Hvem er de våben til? -En ven.
Vi må hjælpe vores venner, ikke?
Mændene i Palermo, der ville myrde en konges kaptajn,
virkede ikke som venner.
Lignede de Gaetano? Gaetano er min ven.
Vil du kæmpe for dem?
Far bliver rasende!
-Han er din far, ikke min. -Sådan ser han det ikke.
Så undlad at sige det.
Han siger, det løber ud i sandet.
Selvfølgelig, Concetta. Det er hans foretrukne resultat.
Alt, hvad han har, har Bourbonerne givet ham.
Og alt, hvad du har, har min far givet dig.
Vores huse, vores haver. Vil du ofre det for at hjælpe dine nye venner?
Jeg vil beskytte det hele.
-Vil du det? -Ja.
Hvordan kan jeg gøre det på tabersiden?
Hvem siger, vi taber?
Det gør jeg.
Tænk over det, Concetta.
Hvem kæmper dine soldater i blå uniform for?
For en konge, de aldrig har set?
Eller for en flok fede præster, så de kan blive endnu federe?
Det er ikke særlig motiverende.
De har nye idéer oppe nordpå. Der er industri og fremskridt.
Hvad har vi her?
Censur og korruption.
For ikke at nævne…
Hvis I taber,
skal du ikke tilbage til klosteret.
Det er dit første overbevisende argument.
Concetta.
Vidste du, at de bygger nye jernbaner?
Vi kunne tage en båd fra Messina til Napoli,
og så et tog til Rom, Firenze eller Venedig.
Ville det være ét land?
Det ville være pragtfuldt.
Sicilien ville ikke blot være én ø, men en del af et land.
Sig ikke til din far, at du har set mig.
Må jeg ikke fortælle ham det?
Jeg gør lige, hvad jeg vil.
Concetta…
Godt så.
Men på én betingelse.
At du skriver til mig ofte, at alt er vel.
Din bekymring for mig er meget rørende.
Da du så mig ovenpå tidligere,
så du alt?
Farvel, Concetta!
Russo!
-Fyrste. -Altid til tiden.
Fine støvler!
Er de nye?
Lad os tage til Argivocale.
Jeg vil se, hvad sker der med mine citroner.
Hr. Ibba Agnolo.
Forpagter.
Ifølge mine udregninger
har du taget 50 kurve Argivocale-citroner fra mig.
Nej, det er ikke sandt! Jeg har intet med det at gøre!
-Tro mig! -Fjern paraplyen.
-Hør på mig! -Fyrste, drik ikke det vand.
Der er en epidemi.
Fyrste, jeg beder Dem.
Citronerne blev stjålet.
Det var banditter.
De havde rifler og angreb min familie.
Hvad skulle jeg gøre?
Jeg måtte give dem citronerne, fyrste.
Tror du på ham, Russo?
Hvis det var banditterne, der stjal citronerne,
hvorfor anmeldte han ikke tyveriet?
Fyrste, det er bønder.
De er eksperter i at lyve.
Selvfølgelig. De er sicilianere.
På Sicilien fortæller vi mange løgne.
Selv du, lige nu,
fodrer mig med løgne.
Nej, fyrste.
-Gør du ikke? -Nej.
Jeg ved udmærket godt,
at banditterne, han taler om, er dine mænd.
Og det er ikke kun 50 kurve Argivocale-citroner, der mangler.
Der er også de 300 kurve
gemt i din kælder.
Det var ikke min mening.
Så sig mig, hvad er din plan?
Du stjæler krummer fra mig nu,
men når revolutionen har fejet mig af vejen,
tager du så også resten?
Så…
Jeg burde knuse dig.
Jeg burde brænde dit hus ned.
Jeg burde sende dine sønner op i bjergene.
Jeg beder Dem, nej!
Jeg beder Dem!
Men det gør jeg ikke.
Bare denne ene gang.
Rejs dig op.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke Dem, fyrste.
Begynd med at vise lidt loyalitet.
Og her er en huskeregel.
De her folk kender deres plads.
Du kender din plads.
Og jeg kender min plads.
Forstået?
Få folk til at grave en brønd med rent vand her.
Og sørg for, at de her folk altid har frisk brød.
-Jeg tager af sted. -Det skal jeg nok.
-Charbonnier. -Kul.
Godmorgen, Deres Excellence.
-Donna Concetta. -Tak, Mario.
-Chocolat. -Chokolade.
Kom, Bendicò.
OPTØJERNE FORTSÆTTER
Til den højt agtede Donna Concetta Corbera.
Jeg har det godt.
Din tjener, Tancredi Falconeri.
Kom!
Javel!
Til Donna Concetta Corbera. Alt går godt.
Hjælp!
-Vær forsigtig. -Ja.
Til Donna Concetta Corbera. Alt følger planen.
Til angreb!
Jeg har det fint.
Tag våbnene!
LÆNGE LEVE ET FORENET ITALIEN
For et forenet Italien!
Din vilje ske på Jorden som i himlen.
Død over Bourbonerne!
Og velsignet er
dit livs frugt, Jesus.
Hellige Maria, Guds Moder, bed for os syndere.
Er der brev til mig?
Nej, Donna Concetta. Beklager.
Hvad nu? Hvorfor gør den?
Hans mor bor her i Monreale.
Han prøvede nok at komme hjem.
Du godeste.
Hvad er der, Paolo? Vil du sige noget?
Han var en af os, far.
Og en mor derude vil sørge over ham.
På grund af en flok feje hunde som Tancredi.
Ved du, hvad alle siger?
Din elskede Tancredi
støtter åbenlyst oprørerne.
Far, du tror, han kan gå på vandet.
-Paolo! -Nogen burde skyde ham!
Kom her.
Kom her!
Fabrizio!
Hvem er det?
-Far. -Ja.
Det Paolo sagde om Tancredi…
Ignorer ham.
Hvad er der galt, min skat?
Du virker lidt oprevet.
Jeg lovede ham ikke at sige noget.
Har du besluttet at bryde det løfte?
Du siger altid, du ved alt,
så måske er der ingen grund til at sige det.
Jeg er ikke Gud. Jeg kan ikke vide alt.
Må jeg minde dig om det, når jeg vil?
Jeg er træt af det her spil.
Fortæl mig det.
Hvad foregår der?
Tancredi skriver til mig.
Hver dag. Fra Palermo.
Og fortæller dig hvad?
At han har det godt.
Han er i sikkerhed.
Hvorfor skulle han ikke være det?
Han sluttede sig til oprørerne i Palermo.
Ja, det ved jeg også.
Kom til sagen.
Han er holdt op med at skrive.
-Hvor skal du hen? -Concetta forklarer.
Concetta? Kan det ikke vente til i morgen?
Åbn! Gør plads for fyrsten af Salina!
Fyrste.
-Hvem er det? -Han er en fyrste.
Onkel!
Hvordan fandt du mig?
Troede du ikke, jeg vidste, hvad du brugte mine penge på?
Du finansierede endda oprørsbladene.
Med mine penge.
Vidste du det og lod mig fortsætte?
Jeg havde handlet før, hvis jeg havde vidst, I ville få jer selv skudt.
Ser du, vi er sikre på,
de ikke mener det alvorligt.
Sikken skam, der er en folkemængde udenfor,
der fryder sig over at have pladser på første parket
til din henrettelse i morgen.
Jeg prøver at tale med nogen i morgen for at løse det.
Jeg kan ikke garantere noget.
Jeg holdt meget af min søster.
Selvom hun var lidt blød i bolden.
Hun giftede sig med den idiot, som ødslede hendes formue væk.
Da hun døde…
Da hun døde,
var der intet tilbage til Tancredi.
Ikke den mindste indtægt.
Jeg måtte forsørge ham.
Han har altid været enestående.
Selv da han var barn.
Jeg tilbragte mere tid med ham end med mine egne børn.
Sørger du for, at han bliver løsladt i morgen?
Jeg aner ikke, hvad jeg skal sige til den idiotiske guvernør.
Siden hvornår straffer vi unge idealister med henrettelsespelotoner?
Faktisk er unge idealister blevet henrettet siden tidernes morgen.
Og den unge mand er farlig.
Ja, det er han sikkert.
Mest for sig selv, når han spiller hasard.
Fyrste, mine tropper er klar til at gå i krig.
I krig må vi statuere eksempler.
Tancredi Falconeri, som ikke er Deres søn,
er det bedste eksempel, vi kan statuere.
Vil De bruge min nevø til at statuere et eksempel
for de sykofanter?
Fyrsten af Salinas nevø?
Det gør mig virkelig ondt.
Men de mænd
bliver skudt derude.
Hvis De vil,
kan De følge henrettelsen fra terrassen.
Det er et checkhæfte fra min konto i London.
Nævn Deres pris.
Tak.
Men penge har aldrig været noget, jeg higer efter.
Det er for nemt at ødsle dem væk.
Hvad vil De have?
Jord.
Den jord,
som De altid har haft i overflod,
så De aldrig har skullet bekymre Dem.
Hvilken jord har De i tankerne?
Jeg tænkte på Argivocale.
Argivocale?
De kan få 20 hektar.
Jeg vil ikke bare have et stykke jord.
Jeg vil have det hele.
Ja, jeg ved, at Deres familie har haft magten der i over 100 år.
Men det er min pris.
Hvis De vælger at komme,
så ses vi på terrassen.
50 hektar.
Vent!
Du elsker fængslet så højt, så hvorfor ikke røve en bank?
Så kan du købe den jord tilbage, jeg måtte afstå for at få dig ud.
Mine kammerater er her stadig.
Du siger, det ikke er uhæderligt at efterlade dem i fængsel!
Vover du at tale med mig om hæder?
Kom.
-Med forlov? -Værsgo.
-Deres Excellence. -Balsamo, klæd ham på.
Hvad skal det her til for?
Bare spis.
Herre.
Hvorfor skal vi i klubben?
To brandy.
Mine herrer, jeg vil udbringe en skål.
For min nevø, Tancredi Falconeri.
Enhver, der ikke skåler, er min fjende.
Gud forbyde det, fyrste. Skål!
-Brandy, tak. -Så gerne.
Længe leve Tancredi Falconeri!
Skål.
Vi går nu.
Det bliver ikke et kønt syn.
Undskyld mig.
Hellige Jomfru Maria.
Jeg vil ikke dø.
Hellige Jomfru Maria.
Hellige Guds moder.
-Min dreng! -Mor, jeg er bange!
Nej!
Herre, forbarm dig over os!
Forbarm dig over mig! Jeg vil ikke dø!
Tag sigte!
Åbn ild!
Længe leve Italien!
Tag sigte!
Længe leve Garibaldi!
Åbn ild!
Nej!
Tænk, hvad der ville være sket, hvis de havde skudt dig.
-Francesco! -Godt så.
-Fabrizio, få hunden ned fra bordet. -Hunden må gerne være på bordet for far.
-De abrikoser… -Er de modne?
Ja.
Han må ikke få tærte.
Børnlille!
Det var ikke tærte, men et stykke brioche.
Hunde må ikke få sukker!
Tancredi er tilbage!
Tancredi!
Caterina!
Hej.
-Vi har savnet dig. -Chiara.
-Hej. -Fætter.
Han er ikke en dignitar. Lad ham sætte sig og få noget mad.
Sæt dig ned, fætter.
Tante Stella. Tak, fordi du tager dig så godt af mig.
Det er dit hjem, Tancredi.
Vi bad for dig, Tancredi.
Fader.
Savnede du ikke det her, fætter?
Jo, Caterina!
Og jeg vil gerne sige, der aldrig har været
og aldrig bliver et bedre bord end dette!
Smag granitaen. Den er fantastisk!
Briocherne er også gode!
-Her. -Jeg har set frem til det.
Concetta, må jeg også få nogle?
Concetta?
Nej, Chiara. Du har fået nok!
-Concetta! -Mor!
Det smager så godt!
Tancredi, hvor vover du?
Nu begynder han igen.
Det, vi er, og det, vi har givet ham, afviser han.
Han kan godt lide maden, Paolo.
Jeg forstår dig godt.
Det gør jeg.
Du er min fætter, og jeg vil altid elske dig.
Garibaldi og hans hær går i land her om et par dage.
Hans tilstedeværelse her
er en fornærmelse, men du kan ikke se det.
Eller måske kan du? Man kan ikke benægte, at han er en forræder,
så hvad gør det dig til, far?
Onkel, det er et godt spørgsmål.
Det, han sagde, er indiskutabelt.
Du ydmyger din søn. Du udskammer ham.
Han stillede dig et helt rimeligt spørgsmål.
Selvfølgelig elsker vi Tancredi. Han er som en søn for os.
Men han er imod os.
Eller imod vores position.
Selvom jeg ikke aner, hvad den position er længere.
Vores position er at holde fast i vores jord.
Som vi altid har gjort?
Som vi altid har gjort.
Du foretrækker din nevø frem for din søn.
Og din datter Concetta frem for hendes søstre.
Og dine møder i Palermo frem for mig.
Jeg ved, hvordan du er.
Og det gør Gud også.
Jeg kan ikke bære tanken om, at du ender i helvede.
Jeg beder for din sjæl hver dag.
Din forbøn med Gud
vil uden tvivl ydmyge mig.
Intet i denne verden kan ydmyge dig.
Lad mig græde
Over min grusomme skæbne
Og at jeg længes
Efter frihed
Og at jeg længes
Efter frihed
Du virker nedtrykt.
Meget nedtrykt.
Tak, fordi du bemærker det.
-Er det på grund af dine venner? -Hvilke?
Dem, der blev henrettet?
Og dem, der ikke er døde,
som er involveret i den revolution, du også gerne vil være med i.
Concetta, dette sted er et paradis.
En stor del af mig vil gerne blive her for evigt.
Men så må jeg nøjes med det, jeg har. Og det er ingenting, Concetta.
Det er ikke sandt.
Du har os.
Og alt det her.
Jeg har et hus i ruiner og din fars velgørenhed.
Der er en hel verden derude.
Og det er der, jeg skal hen.
Måske kan jeg skabe en fremtid for mig selv dér.
Forstår du det?
Deres Excellence.
Deres citroner.
Jeg har en nyhed.
Jeg har overdraget mine ejendomme i Argivocale til guvernør Leonforte.
Jeg har sørget for, at du skal forpagte dem.
Så fra i dag holder du op med at stjæle fra mig
og begynder at stjæle fra ham. Med en meget højere fortjeneste.
Har jeg ikke været god ved dig?
Er du tilfreds?
De er meget generøs, fyrste.
Godt, for jeg vil bede om noget til gengæld.
Hvad som helst.
Garibaldi og hans spytslikkere i de røde skjorter…
De kan ankomme når som helst nu.
Kan du og dine mænd
virkelig beskytte os mod enhver form for indtrængen?
Fyrste,
Deres hus
vil være sikrere end et kloster.
Godt.
Hvad er der? Har du noget at sige?
Ja.
Sagen med Deres nevø.
Onkel! Hvad foregår der? Har jeg glemt noget?
Ved du, hvad der nager mig?
At jeg skal høre fra en anden, at du næsten blødte ihjel på slagmarken.
Jeg burde skyde dig lige nu.
Du ville genvinde din ære i klubben.
Sandt.
Tror du virkelig,
at du og din general kan erobre Sicilien?
-Du har glemt, hvor du kommer fra. -Nej, aldrig.
Grækere, romere, arabere, normanner…
De drog alle hjem til sidst.
Vi trak bare på skuldrene,
børstede støvet af os
og tænkte: "Hvad fik dem til at tro, de kunne komme her
og herske over os?"
Så ventede vi tålmodigt
på den næste hersker in spe.
Onkel, den næste hersker kommer.
Jeg håber bare, du er klar.
Måske vil alt dette gøre os bedre.
Hvordan?
Mere arbejdsomme? Mere kultiverede?
Mere økonomisk ansvarlige?
Du drømmer.
Vi vil ikke være bedre,
for vi er perfekte, som vi er.
Husk vores forfængelighed er stærkere end nogen hær.
Hvis alt skal forblive, som det er,
så må alt forandre sig.
Vent.
Vi er trods alt på Sicilien.
Før eller siden må du bestikke nogen.
Farvel, onkel.
Op til venstre!
Længe leve Garibaldi!
Grib til våben!
Hvad, hvis han dør?
Det gør han ikke.
BASERET PÅ BOGEN "LEOPARDEN"
Tekster af: Jakob Jensen