GEPARD
TRAVANJ 1860. GODINE
TALIJANSKI JE POLUOTOK RASCJEPKAN U MALA KRALJEVSTVA.
VIŠE OD 100 GODINA SICILIJOM VLADAJU BURBONCI.
NA SJEVERU ITALIJE JAČA POKRET KOJI ZAZIVA UJEDINJENJE.
GENERAL GARIBALDI OKUPIO JE VOJSKU I SPREMA SE NA JUG.
PALERMO SE PRIPREMA.
Počinje policijski sat! Vratite se kućama!
Smjesta idi kući!
Pripremite se!
Neustrašivi ste ili samo glupi?
Nitko ne može ući u grad.
Znamo, kapetane.
Prinče.
Spustite oružje!
Ovdje je opasno za vas, prinče.
Gradom vlada kaos.
Garibaldijevi pristaše sve su nasilniji.
Savjesni ste.
Ali moramo proći.
Odmah.
Pustite ih! Propustite Geparda!
Maknite topove!
Hajde, brže!
Otvorite princu Saline!
Vaša Ekscelencijo.
Prinče!
Tata!
-Tata! -Prinče, policijski je sat!
-Oče. -Spakiraj se.
Hajde.
Bendicò, dođi.
Bendicò!
Uz ove nemire u gradu
ugroženi su svi koji su odani Burboncima.
Kako bismo izbjegli potencijalnu opasnost, odvest ćemo je kući.
Prinče, što god se dogodilo, ovdje je sigurna.
Tko bi se usudio napasti samostan Svetog Otkupitelja?
Cijenim vaše mišljenje, časna majko. Čak se i slažem.
No moja žena, dobročiniteljica ovog samostana,
neće dati mira ni meni ni Svetom Otkupitelju
dok joj se kći ne vrati kući.
Što se događa?
Brzo, makni kolica!
Što se događa?
-Tata! -Vratite se, Ekscelencijo.
Upomoć!
Tata.
-Ostanemo li, ubit će nas. -Da, Ekscelencijo.
Spremni smo, prinče. Možemo ići.
Prinče, uđite! Odmah!
Ekscelencijo?
Prinče, upomoć!
Molim te!
-Prinče! -Brže, kapetane!
-Ekscelencijo. -Upomoć!
Čekaj!
Tata!
Gade!
Idemo!
Smrt Burboncima!
Gospodine, svjetlost vječna svijetlila njima.
Kad kažu: „Smrt Burboncima”, misle na nas?
Žele nas ubiti.
To su heretici, otpadnici i koljači.
Garibaldi želi srušiti opatije
i objesiti Papu.
Oče, prestanite s glupostima.
Garibaldi nije ovdje.
U Genovi je.
Rulja će se iskaliti na jadnim vojnicima.
Kad opljačkaju vinske podrume, vratit će se kući.
I tada ću se morati vratiti u samostan, zar ne?
To je želja tvoje majke.
Vidjet ćemo.
Dođi.
Hajde.
Lijepo je vratiti se kući.
Stigli su!
-Concetta! -Caterina!
-Kako si mršava! -Oduvijek je mršava.
Makni se!
Bilo je nemira u gradu?
Concetta!
-Izvukli smo te na vrijeme. -Tko to „mi”?
Nisam te vidjela u Palermu.
Htio je doći, ali nije mogao naći pištolje za dvoboj.
Nemojte zafrkavati brata.
Mama!
Kosa ti miriše po sapunu iz samostana.
Hvala.
Hoćemo li?
-Idemo doručkovati. -Tata mi je sve rekao.
Imamo sjajnu granitu.
Blagoslovi nas, Bože,
i blagoslovi darove Tvoje
koje ćemo od Tebe primiti.
Po Kristu, Gospodinu našem.
-Amen. -Amen.
Brže dok otac Pirrone nije sve pojeo.
Gdje je Tancredi?
Naš rođak dolazi i odlazi kad želi.
Odrastao je. Ima svoj život i obveze.
Koje mi plaćamo.
Oče Pirrone, dobro ste?
Malo ste blijedi.
Za njim je burna noć.
Zato se tako bijeli u licu?
Nije smiješno.
Slažem se s ocem Pirroneom.
Uopće nije smiješno.
S pravom se bojao.
-Paolo, samo se… -To nije šala.
Ne prekidaj majku.
Oprosti.
Garibaldi ne želi uništiti samo isusovce, već i kraljevstvo Burbonaca.
Želi nas uništiti i baciti u more.
-Ima pravo. -Zaboravi na haljine i balove.
-Ne govori gluposti, Paolo. -Svi vole zabave.
Stiže vojska, razumijete?
Seljaci i lupeži koji pale po Palermu samo im pripremaju teren.
Dosta.
Tiho.
Oprostite, oče.
Oprostite.
Ne razumijem kako ste tako ravnodušni.
Paolo, na Siciliji smo. Travanj je.
Za dva će mjeseca biti toliko vruće
da nikome neće pasti na pamet dizati revoluciju.
Svi će samo tražiti hladovinu
i čekati listopad.
A dotad ćemo normalno živjeti.
Ovdje ste svi sigurni.
I to je sve.
Da, tata.
-Da, tata. -Da, tata.
Uživajmo onda u doručku i Concettinu povratku.
Dobar tek.
„Nije smiješno.
Uopće nije smiješno!”
Hajde, oče. Samo se šalimo!
Hajde, trči! Bravo!
ZBIRKA GARIBALDIJEVIH GOVORA
Don Tancredi!
Concetta!
U redu je, Gaetano.
Rođakinja mi je došla u posjetu.
Hvala što si svratila, Concetta. Uvijek mi je drago vidjeti te.
Sad moram ići. Imam posla.
-Za koga je to oružje? -Za prijatelja.
Treba pomoći prijateljima, zar ne?
Ljudi koji su u Palermu htjeli ubiti kraljeva kapetana nisu tako izgledali.
Izgledali su kao Gaetano? Gaetano mi je prijatelj.
Odlučio si se boriti za njih?
Tata će poludjeti!
-On je tvoj otac, ne moj. -On to ne vidi tako.
-Onda mu nemoj reći. -Kaže da će sve biti uzalud.
Naravno, Concetta. To bi mu najbolje odgovaralo.
Sve što ima dobio je od Burbonaca.
A sve što ti imaš, dobio si od mog oca.
Naše kuće i vrtovi. Sve ćeš žrtvovati da pomogneš novim prijateljima?
Želim nas zaštititi.
-Stvarno? -Da.
-Ali kako ako sam na strani gubitnika? -Tko kaže da ćemo izgubiti?
Ja.
Razmisli, Concetta.
Za koga se bore vaši vojnici u plavim uniformama?
Za kralja kojeg nikad nisu vidjeli?
Ili za debele svećenike kako bi se još više udebljali?
To mi baš i nije poticajno.
Na Sjeveru imaju nove ideje. Industriju i napredak.
A što mi imamo?
Cenzuru i korupciju.
Osim toga,
ako izgubite, nećeš se morati vratiti u samostan.
Tvoj prvi uvjerljivi argument.
Concetta.
Znaš li da grade nove pruge?
Mogli bismo brodom otići od Messine do Napulja,
a onda vlakom do Rima,
Firence ili Venecije.
Bili bismo ujedinjeni?
Zamisli to bogatstvo.
Sicilija ne bi bila samo otok,
već dio jedne nacije.
Nemoj reći ocu da si me vidjela.
Ne mogu mu reći?
Učinit ću kako ću htjeti.
Concetta…
Dobro onda.
Pod jednim uvjetom.
Da mi često pišeš i kažeš da si dobro.
Lijepo je što se brineš za mene.
Concetta, kad si me gore vidjela…
Sve si vidjela?
Doviđenja, Concetta!
Russo!
-Prinče. -Uvijek točan.
Lijepe čizme!
Nove su?
Idemo u Argivocale.
Da vidim što je s mojim limunima.
G. Ibba Agnolo.
Farmer u najmu.
Prema mojim izračunima,
ukrali ste mi 50 sanduka limuna.
Ne, to nije istina! Nemam ništa s tim!
-Vjerujte mi! -Makni suncobran.
-Molim vas! -Prinče, nemojte piti tu vodu.
Vlada epidemija.
Prinče, preklinjem vas.
Limune su ukrali razbojnici.
Bili su naoružani i napali su moju obitelj.
Što sam trebao učiniti?
Morao sam im dati limune.
Vjeruješ li mu, Russo?
Ako su limune ukrali razbojnici,
zašto nije prijavio krađu?
Prinče, to su seljaci.
Svi su vrsni lažljivci.
Naravno. Sicilijanci su.
Na Siciliji stalno lažemo, zar ne?
Čak i ti, u ovom trenutku,
lažeš mi.
Ne lažem, prinče.
-Ne lažeš? -Ne.
Jako dobro znam
da su razbojnici o kojima govori tvoji ljudi.
I ne nedostaje samo 50 sanduka limuna.
Još ih je 300
skriveno u tvom podrumu.
Nisam htio, kunem se.
Reci mi,
što smjeraš?
Zasad se zadovoljavaš mrvicama,
a kad me revolucija zbaci,
uzet ćeš sve?
Znaš…
trebao bih te uništiti.
Trebao bih ti zapaliti kuću.
Sinove ti otjerati u planine.
Preklinjem vas, ne!
Preklinjem vas!
No neću to učiniti.
Samo ovaj put.
Ustani.
Prinče, ne znam kako da vam zahvalim.
Za početak dokaži da si mi odan.
I zapamti jedno jednostavno pravilo.
Ovi ljudi imaju poštovanja.
I ti ga moraš imati.
I ja ga imam.
Jasno?
Iskopajte bunar s čistom vodom.
I pobrini se da uvijek imaju svježi kruh.
-Idemo. -Hoću.
-Charbonnier. -Ugljen.
Dobro jutro, Ekscelencijo.
-Izvolite. -Hvala, Mario.
-Chocolat. -Čokolada.
Dođi, Bendicò. Idemo.
NEMIRI SE NASTAVLJAJU
Uvaženoj Concetti Corberi.
Dobro sam.
Vaš sluga, Tancredi Falconeri.
Hajde!
Za donnu Concettu Corberu. Sve je u redu.
Upomoć!
-Oprezno. -Da, gospodine.
Za donnu Concettu Corberu. Sve ide po planu.
Juriš!
Dobro sam.
Uzmite oružje!
ŽIVJELA UJEDINJENA ITALIJA
Za ujedinjenu Italiju!
Budi volja tvoja kako na nebu tako i na zemlji.
Smrt Burboncima!
…i blagoslovljen Plod utrobe Tvoje, Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike…
Ima li pisama za mene?
Nema, donna Concetta. Žao mi je.
Što je? Zašto laje?
Navodno mu majka živi ovdje, u Monrealeu.
Vjerojatno se htio vratiti kući.
Zaboga.
Što je, Paolo? Želiš li nešto reći?
Bio je naš, tata.
A sad će ga majka morati oplakati.
Zbog kukavica poput Tancredija.
Znate li što svi govore?
Da vaš ljubljeni Tancredi
otvoreno podržava pobunjenike.
Znam da mislite da je savršen.
-Paolo! -Vrijeme je da ga netko upuca!
Dođi.
Dođi!
Fabrizio!
Tko je?
-Tata? -Da?
Ono što je Paolo rekao za Tancredija…
Ignoriraj ga.
Što je, dušo?
Djeluješ uzrujano.
Obećala sam mu da neću ništa reći.
Odlučila si prekršiti obećanje?
Uvijek kažeš da sve znaš, pa možda nema ni smisla da ti govorim.
Nisam Bog. Ne mogu sve znati.
Mogu li te podsjetiti na to kad god želim?
Dosta mi je ove igre.
Reci mi. Što se događa?
Tancredi mi piše.
Svaki dan. Iz Palerma.
Što kaže?
Da je dobro.
Da je na sigurnom.
Zašto ne bi bio?
Otišao je pridružiti se pobunjenicima.
Da, i to znam.
Prijeđi na stvar.
Pisma su prestala stizati.
-Kamo ideš? -Concetta će objasniti.
Concetta? Zar ne može čekati do jutra?
Otvorite! Stiže princ Saline!
Princ.
-Tko je to? -Princ, zar ne vidiš?
Ujače!
Kako si me našao?
Mislio si da ne znam kako trošiš novac koji ti dajem?
Čak si financirao i one pobunjeničke letke.
Mojim novcem.
Znao si i pustio me da nastavim?
Reagirao bih prije da sam znao da će vas napasti.
Sigurni smo da ne misle ozbiljno.
Šteta što je vani gomila ljudi
koji jedva čekaju
da vas sutra pogube.
Pokušat ću to ujutro riješiti.
No ništa ne mogu jamčiti.
Jako sam volio svoju sestru.
Iako je bila prilično naivna.
Udala se za idiota koji je sve protratio.
Kad je umrla…
Kad je umrla,
Tancrediju nije ništa ostalo.
Nikakvi prihodi.
Morao sam se brinuti za njega.
Uvijek je bio poseban.
Čak i kao dijete.
Provodio sam više vremena s njim nego s vlastitom djecom.
Sredit ćete da ga sutra puste?
Još ne znam što ću reći onom glupom guverneru.
Otkad mlade idealiste kažnjavamo strijeljanjem?
Oduvijek to radimo.
A dotični mladić predstavlja opasnost.
Da, sigurno.
Osobito za sebe kad kocka.
Prinče, moje se trupe spremaju za rat.
A u ratu moramo dati primjere.
Tancredi Falconeri, koji i nije vaš sin,
najbolji je primjer koji možemo dati.
I mojeg ćete nećaka iskoristiti kao primjer
za one protuhe?
Nećaka princa Saline?
Jako mi je žao.
No pogubit će ih.
Ako želite,
možete gledati pogubljenje s terase.
Ovo je čekovna knjižica mog računa u Londonu.
Samo recite koliko.
Hvala.
No nikad nisam žudio za novcem.
Lako ga je protratiti.
Što onda želite?
Zemlju.
Istu onu zemlju
koje oduvijek imate u izobilju,
pa se nikad niste morali brinuti.
Na koju zemlju mislite?
Na Argivocale.
Argivocale?
Dobit ćete 20 hektara.
Ne želim samo komad zemlje.
Želim sve.
Da, znam da vaša obitelj ondje vlada više od 100 godina.
No to je moja cijena.
Ako odlučite doći,
vidimo se na terasi.
50 hektara.
Čekajte!
Zašto ne opljačkaš banku kad ti se toliko sviđa u zatvoru?
Tako bi mogao otkupiti dio zemlje koje sam se morao odreći da te izvučem.
Moji su drugovi još unutra.
Nije li nečasno ostaviti ih ondje?
Usudiš se spominjati čast?
Idemo.
-Smijem li? -Slobodno.
-Vaša Ekscelencijo. -Balsamo, odjeni ga.
Zašto to radiš, ujače?
Jedi.
Gospodine.
Zašto idemo u klub?
Dvije rakije.
Gospodo, želim nazdraviti.
Za mog nećaka Tancredija Falconerija.
Tko se ne pridruži, može se smatrati mojim neprijateljem.
Bože sačuvaj, prinče. Živjeli!
-Rakiju, molim. -Stiže.
Živio Tancredi Falconeri!
Živjeli.
Sad možemo ići.
Neće biti lijep prizor.
Oprostite.
Majko Božja.
Ne daj da umrem, molim te.
Ne želim umrijeti!
Majko Božja!
Majko Božja.
Bože!
-Moj sinčić! -Mama, bojim se!
Ne!
Majko Božja, smiluj nam se!
Smiluj mi se, molim te! Ne želim umrijeti!
Ciljaj!
Pucaj!
Živjela Italija!
Ciljaj!
Živio Garibaldi!
Pucaj!
Ne!
Zamisli što bi se dogodilo da su te strijeljali.
-Dobro. -Fabrizio, možeš li maknuti psa sa stola?
Tata voli kad je na stolu.
-Ove marelice… -Jesu li zrele?
Jesu.
-Nemoj mu davati pitu. Pozlit će mu. -Djeco!
Nije pita, već komad briochea.
-Šećer nije za pse! -Idemo na tržnicu?
-Rođače! -Tancredi se vratio!
-Tancredi! -Caterina!
Bok.
-Nedostajao si nam. -Bok.
-Rođače.
Nije gost. Neka sjedne i pojede nešto.
Sjedni, rođače.
Ujno Stella. Hvala što se tako dobro brineš za mene.
Ovo je tvoj dom, Tancredi.
Molili smo se za tebe.
Oče.
Nije ti sve ovo nedostajalo, rođače?
-Jest. -Da!
I htio bih reći da nikad nije bilo
niti će ikad biti bolje trpeze od ove!
Kušaj granitu. Izvrsna je!
I brioche je odličan!
-Evo. -Veselio sam se ovome.
Concetta, mogu li i ja dobiti?
Concetta?
Ne, Chiara. Dosta si pojela!
-Concetta! -Mama!
Čuj sad ovo!
Odlično je!
Tancredi, kako se usuđuješ?
Zaboga, evo njega opet.
Odbacio je sve što predstavljamo i što smo mu dali.
Mislim da mu se sviđa hrana, Paolo.
Shvaćam kako se osjećaš.
Doista.
Rođak si mi i uvijek ću te voljeti.
Garibaldi i njegova vojska dolaze za nekoliko dana.
Njegova prisutnost uvreda je za vas, a vi to ne vidite.
Ili vidite?
Ako je on izdajnik, što se ne može poreći,
što ste onda vi, oče?
Pa, ujače,
to je odlično pitanje.
Nije rekao ništa suviše kontroverzno.
Ponižavaš sina.
Posramljuješ ga.
Postavio ti je posve razumno pitanje.
Naravno da volimo Tancredija.
Poput sina nam je.
No na suprotnoj je strani.
Ili protiv onoga što bismo trebali zagovarati.
Iako nemam pojma što bi to uopće trebalo biti.
Moramo svim bićem štititi svoju zemlju.
Kao što smo je uvijek štitili?
Da, kao uvijek.
Nećak ti je draži od sina.
Kao i Concetta od svojih sestara.
A ljubavnica u Palermu od mene.
Dobro znam tko si.
Kao i Bog.
Ne bi mi bilo drago da završiš u paklu.
Svaki se dan molim za tvoju dušu.
Tvoje će me molitve učiniti poniznim.
Ne postoji ništa što te može učiniti poniznim.
Pusti me da plačem
Nad svojom okrutnom sudbinom
I da čeznem
Za slobodom
I da čeznem
Za slobodom
Izgledaš tužno.
Vrlo tužno.
Hvala što si primijetila.
-Tužan si zbog svojih prijatelja? -Kojih?
Oni koji su pogubljeni?
I onih koji nisu mrtvi
i sudjeluju u revoluciji u kojoj i sam želiš sudjelovati.
Concetta, ovo je raj.
Velik dio mene želi zauvijek ostati ovdje.
No tako bih se zadovoljio onim što već imam, a nemam ništa.
To nije istina.
Imaš nas.
I sve ovo.
Imam ruševnu kuću i milostinju tvoga oca.
Čeka me čitav svijet.
I ondje mi je mjesto.
Jer ondje si možda mogu stvoriti budućnost.
Shvaćaš li?
Vaša Ekscelencijo.
Vaši limuni.
Imam vijesti.
Predao sam svu svoju zemlju u Argivocaleu
guverneru Leonforteu.
Uvjerio sam ga da si jedini koji može njome upravljati.
Dakle, od danas ćeš prestati potkradati mene
i počet ćeš potkradati njega, ali mnogo više nego mene.
Zar ti nisam pomogao?
Jesi li sretan?
Vrlo ste velikodušni, prinče.
Dobro, jer trebam i nešto zauzvrat.
Bilo što.
Garibaldi i njegove ulizice u crvenim košuljama…
Trebali bi stići svaki čas.
Jesu li tvoji ljudi zaista spremni da nas zaštite od bilo kakve opasnosti?
Prinče,
vaša kuća
bit će sigurnija od samostana.
Dobro.
Što je? Želiš li nešto reći?
Da.
Tiče se vašeg nećaka.
Ujače! Što se događa? Nešto sam zaboravio?
Znaš li što mi smeta?
Morat ću čuti od stranca
da si nasmrt iskrvario na nekom besmislenom bojištu.
Trebao bih te odmah upucati.
Popravio bi svoj status u klubu.
Istina.
Ti i onaj general zaista mislite da možete zauzeti Siciliju?
-Zaboravio si odakle si. -Nikada.
Grci, Rimljani, Arapi, Normani…
Svi su se naposljetku vratili kući.
A mi smo slegnuli ramenima, sabrali se
i zapitali kako im je uopće palo na pamet doći ovamo i pokušati nas pokoriti.
A onda smo strpljivo čekali novog vladara.
Ujače, novi vladar dolazi uskoro.
Nadam se da si spreman.
Možda se popravimo.
Kako?
Bit ćemo marljiviji? Kulturniji?
Fiskalno odgovorniji?
Sanjaš.
Ne želimo se popraviti
jer mislimo da smo savršeni.
Upamti, naša je taština jača od bilo koje vojske.
Ujače, želimo li da sve ostane kako jest,
sve se mora promijeniti.
Čekaj.
Ipak smo na Siciliji.
Prije ili poslije morat ćeš nekoga podmititi.
Doviđenja, ujače..
Nalijevo!
Živio Garibaldi!
U boj!
Što ako pogine?
Neće.
PREMA ROMANU TOMASIJA DI LAMPEDUSE
Prijevod titlova: Elvis Šimunic