GEPARD 3. DÍL
DONNAFUGATA 1840 O 20 LET DŘÍVE
Pojďte! Pojďte!
Pojďte! Kozy jedny!
Ukaž, Sedaro.
Stůjte. Stůjte.
Jsou hezký. Silný.
Co je tohle za drobný?
To je všechno, co mám.
Jestli to nestačí… Jestli to nestačí, vraťte to. Hm?
Matko! Vyveď naší holku ven!
Done Calogero.
Slečno Bastiano.
Zatraceně! Nemůžu to vydržet! To mi byl čert dlužnej!
Dýchej! Dýchej! Dýchej!
Odpusť. Je to děvče.
Tím líp. Tím líp.
Angelica.
Vidíš, že to dokážeš.
Angelico, kdo je lepší?
Nikdo, papá.
Otoč se.
Výborně. Jdeme.
Mrzí mě, že tě nepozvali.
-Mizerové zatracený. -Šš.
Don Calogero Sedara. Slečna Angelica Sedarová.
Princezno.
Done Calogero.
Done Fabrizio.
Angelico. Angelico!
Princi.
Už přinesli tymbalo!
-Je vynikající, starosto. -Já vím. Angelico, kolikrát jsem ti
vyprávěl o tom tymbalu? Je to něco, co se nedá popsat.
-Tak se o to nesnažme, pane starosto. -Ne.
Když ještě chvíli počkáte, uvidíte, co děláme, když přinesou rumovou želatinu,
slečno Angelico.
Páni, koukněte, koukněte na tu nádheru.
Krásné a dobré.
Později se můžeme projít po zahradě, jestli chceš.
Je vynikající. Pokaždé tady prosím o recept, ptal jsem se princezny, ale nikdy
-mi ho nechtěla, nechtěla mi ho dát dát. -Rodinné tajemství.
Je to tajemství. Tajemství.
-Samozřejmě. Je to vynikající. -Taky cítíte tu krásnou vůni?
-Pane Sedaro, máte úžasnou kolínskou. -Užila sis Francii,
Angelico? Líbila se ti Paříž?
-Líbí se vám? Ano? -Je nádherná, tak silná,
-že přebije vůni tymbalu. -Ano.
Angelica mi ji přivezla z Paříže.
Asi třicet lidí.
Všichni se tady ptají, jak budete hlasovat vy. Vyptávají se mě,
na jakou stranu se přidá Gepard, a no…
Na Sicílii jsme nepotřebovali volby, takže jsem nikdy nevolil.
A rozhodně nemám v úmyslu teď s tím začít.
Donu Fabriziovi titul a půdu daroval král. A tudíž sám bůh.
Bohužel ten král už tu není.
Ale bůh je pořád bůh.
Otec Pirrone bude mít radost, že takhle smýšlíte.
Tohle, tohle je…
Zábavné.
Je ti dobře?
-Jistě, Concetto. -Je to jenom velké divadlo. Vážně si
myslíte, že Garibaldi a jeho král by zapomněli na vítězství, povolali vojsko
a dobrovolně by opustili Sicílii, kdyby zvítězilo ne?
Jen můj osobní názor, princi. Lid nebude volit ne.
Takže vy jste tedy pro? Starosto Sedaro?
Princezno, já si jen myslím, že když lidu konečně dopřejete hlas…
Ano.
…Budou lidé velmi spokojení.
Mluvíte jako Tancredi.
Vážně?
Jste stejní.
Done Tancredi. Vy smýšlíte stejně jako můj otec?
Ano. Slečno.
Ale také smýšlím tak jako můj strýc.
Přijít ve válce o oko a stále nevědět, na čí jste straně.
Vaše situace rozhodně není moc příjemná.
Slečno, tak to máte pravdu.
Jak se vám to stalo?
-Angelico, nemyslím, že Tancredi… -Concetto.
Bylo to ve vesnici. Ve vesnici podobné téhle.
Okupovali ji rolníci. A moji jednotku tam poslali jako posilu
pro jinou. Která tam měla potíže.
Ale ukázalo se, že oni neměli potíže.
Ale oni tam potíže dělali.
Byla to jednotka Sicilanů čerstvě naverbovaných,
kterým stoupla do hlavy moc Rudých košil a drancovali celou obec. Otče Pirrone,
měl byste vědět, že jsme je nachytali, když znesvěcovali klášter.
A ochránili jste jeptišky?
Snažili jsme se, Concetto. Ale bohužel se nám to nepovedlo.
A za těchto okolností…
-Ovšem abatyši vyhodili ven z okna. -Ach, bože!
Ale žádná ze sester nebyla znásilněná nebo jinak zneuctěná.
Nejspíš proto, že byly staré nebo ošklivé.
Tancredi!
Víte, slečno Angelico. Jsem přesvědčený, že by to proběhlo úplně jinak,
kdybyste byla mezi novickami. Jistě by nestačil ani celý pluk,
aby je z vás dostal.
Tancredi, nejsme ve vojenské jídelně. Jak nás můžeš takhle urážet?
Jak můžeš?
Měl jsi je hned vyhodit. Ano.
-Prosím tě, zachovej klid, Stello. -Měl jsi je vyhodit. Starostu, jeho
dceru i Tancrediho. Ven na ulici.
Nestalo se nic strašného. Tancredi se jen nechal unést, udělal nevhodný žert a
krásná dívka se tomu smála.
Měl bys s nimi veřejně přerušit styky. Dát té dívce za vyučenou. Hlavně kvůli
Concettě.
Concettě se nikdo nesmál. Copak ta dívka udělala něco,
čím ji mohla urazit?
Byla vedle ní. hmm
Pěkná jizva.
Poslyš. Můžeš se pobavit s dcerou mizerného
starosty z vesnice, kdy a kde jen chceš.
Ale ne před mými dcerami. Copak jsi zapomněl,
že to jsou princezny? Mimochodem.
Co ta záležitost s tebou a Concettou? Hm?
Měl bych to brát vážně?
Já nevím, strýčku. Sám to vlastně nevím.
Co to děláš?
Odcházím. Mám pocit,
že kdybych tady zůstal další den, udělám něco, čeho budu litovat.
Je noc. Radši si běž lehnout, pořádně se vyspi a zítra to promysli s chladnou
-hlavou. -Strýčku, rozhodl jsem se. Odjíždím.
Běž. Běž se poflakovat, kam chceš, ale dej nám o sobě vědět.
Otec Pirrone je na tebe moc hrdý.
Říká, že včera jsi udělala dobře, když jsi zasáhla. Což jsem já neudělal.
Tancredi se choval naprosto nevybíravě a vulgárně.
Válka ho znetvořila. A tak se o tom snaží žertovat.
Měli bychom mu to prominout, ne?
Prominout mu to?
A snažit se pochopit jeho bolest.
Jestli jsi po pobytu v klášteře tak sentimentální, bylo by lepší,
kdyby ses tam nevrátila.
Já se tam nechci vrátit. Radši bych se provdala.
Miluji ho, papá. Dáme vám spoustu lásky, jsem si jistá, a vy nám jí dáte ještě víc.
Princezno.
Já, potomek vaší zakladatelky, svaté Korbéry,
vás pokorně prosím, abych mohl vejít.
Děkujeme naší svaté Korbéře, jež nám zanechala svědectví
v tomto kameni, který na ni svrhnul ďábel.
Ale vaše svatá předkyně, excelence, ho odtlačila, s boží pomocí.
Á. Tohle je to nejlepší mandlové cukroví na Sicílii. A tudíž i na světě.
Matko představená. Tyhle lavičky jsou nové.
A vidím, že i část vaší střechy je teď opravená.
Ano. Je to tak, excelence.
A ve fontáně zase zurčí voda. Jak se to stalo?
Fontánu jsme daly opravit u příležitosti vaší návštěvy, excelence.
Kdo to byl?
No kameník, poslal nám dělníka, učedníka.
Já chci vědět, kdo zaplatil za tohle všechno?
Protože jak vidíte, vaše peníze jsou stále tady,
jsou v mých rukách.
Starosta, don Calogero, excelence.
Sedara?
Ale proč by to dělal?
On je tady, excelence, zatímco vy sem jezdíte jednou za rok.
Snad jste mu taky nedovolila vejít dovnitř?
Můj milý done Ciccio.
-Done Fabrizio. -Jdeme?
Přijměte tělo Kristovo a jeho věčné milosrdenství a vykoupení.
Amen.
Dokonce zařídil, aby ho pustili do kláštera.
Co má ten chlap za lubem?
Náklady Svaté Korbéry jsem odjakživa financoval já.
Starosta…
Hm.
Myslí, že záležitosti Donnafugaty by měla platit městská rada.
Ale takhle to tady přece nikdy nechodilo.
Ve vesnici se nikdo nebouří?
Popravdě všichni členové městské rady přijali
výpomoc v hotovosti od dona Calogera, starosty,
takže proč by měli protestovat? Čekej.
Není nikdo, kdo peníze nevzal?
Například já.
Princi.
Běž, běž. Běž. Rychle, rychle.
Princezno.
Prosím o odpuštění.
A vás také, Concetto.
Omlouvám se vám.
Vždyť to byl takový ubožák. Kde přišel ke kapitálu,
aby se mohl věnovat lichvě?
Když Rudé košile připlouvaly z Janova,
Sedara skoupil všechny rezervy obilí v provincii. Měsíc počkal,
a když začala invaze, všechno prodal za trojnásobnou cenu.
Koupil velice levně pozemky v Marce. A jako zázrakem tam objevili
nový sirný důl.
On je boží pohroma, a bohatší než ďábel.
Nezastaví se, dokud nezíská to, po čem touží.
A to má být co?
Vy. Chce být jako vy.
To děvčátko.
Přiznávám, že by se mi líbilo být jako Zeus,
abych se proměnil v bílého býka a zmocnil se jí na místě, v tu chvíli.
Modlete se, excelence. Modlitba vám projasní mysl,
zchladí vám tělo a uklidní srdce.
Vy jste to nepochopil. Tahleta letmá chlípná myšlenka
mi starost nedělá.
Mně starost dělá.
Nejradši bych je zabil.
Tyhle lidi, kteří by nás chtěli přerůst.
Kteří se usmívají, ve dne se nám klaní, ale v noci nás okrádají.
Kéž bych byl pohanský král, který by ochránil svou rodinu,
a všechny by je popravil.
-Podívej. -Mrzí mě, že musím najít civilizovanější
způsob, jak získat zpět, co mi vzali. Ano. Radši bych použil pistoli nebo nůž.
A tohle je hřích.
Concetto, jsi zamilovaná?
Nesmíš to nikomu říct.
Už ti rukou rozhrnul vlasy? Políbil tě na krk? A hladil tě po zádech,
až se dotkl pozadí?
Concetto, odpusť, občas jsem trochu vulgární.
A kdo byl první muž, který tě políbil? Byl to Francouz? Nebo ruský básník?
Byl to učedník místního zedníka.
A co bylo pak?
Otec ho nechal zbít a vyhnal ho do hor.
My dvě jsme měly odlišné dětství.
A on?
Neřekneš mi, kdo to je?
ANO JEDNOTNÉ ITÁLII
Slečno Angelico! Broskvička pro vás!
Nech si ji na potom, ať si neušpiníš šaty.
Tancredi.
Concetto. Pamatuješ si Cavriaghiho. Tassoniho.
Proč jsi nedal vědět, že přijedš?
Ty se zlobíš?
Že jsem mluvila s otcem Pirronem o naší věci?
Ne, Concetto, prosím tě.
Mrzí mě to, ale musela jsem s někým mluvit.
Concetto, jdu pozdravit strýčka.
Teto Stello.
Dobrý den.
Vítej zpátky.
Dobrý den, strýčku.
Jaké máš úmysly?
Rád bych s vámi strávil zbytek léta.
Neutahuj si ze mě, nebo ti zlámu kosti.
Kvůli komu ses vrátil? Kvůli Concettě?
Ne.
Představ si, mít takovou sestřenici.
Je moc nudná.
Tahle je podle mého gusta.
Ale to je dcera starosty.
Cavriaghi. Ještě nikdo mě neobvinil, že mám předsudky.
Slečno Sedarová? Smím prosit?
Done Tancredi. Princi.
To je malý příspěvek na oslavu. Vždycky jen bereme, bereme a bereme,
a nic nedáme na oplátku. Proto se rada rozhodla,
že pokladna musí přispět na výdaje.
Městská pokladna chce přispět na náklady, které jsem dnes vynaložil?
Ano.
Podle mě žádná městská pokladna není. Podle mě je don Calogero Sedara,
starosta. Že?
Je mnoho způsobů, jak vyjádřit to samé.
Nechte si ty svoje peníze.
Neměl byste dovolit, aby vaše dcera tančila s bůhví kým.
Ale on je hrabě…
No, není hrabě jako hrabě.
Takže by s tímhle hrabětem neměla tančit?
Kapitáne, co je? Co je za problém?
No jistě. Je to neuvěřitelné. Dobře si to pamatuju.
Zastavili jsme se u kasáren poblíž Messiny. Stačilo, abychom řekli:
"Z výslovného rozkazu jeho výsosti," a okamžitě nám odevzdali všechny koně.
Opravdu, dali jsme jim lejstro,
ale ve skutečnosti to byl účet z našeho hotelu v Palermu.
Naštěstí nikdo z nich neuměl číst.
Přestaň, prosím tě. Nech hrát Chiaru, nebo přestaň.
Klavír je tu pro všechny, Concetto.
Mám nápad. Zahrajeme si hru.
Ne, Cesco. Prosím tě.
-Jakou hru? -Tohle je nejlepší dům na světě pro hru
na schovávanou. Zeptejte se kohokoliv.
Falconeri, je palác Donnafugata nejlepší místo
na světě pro hru na schovávanou?
Bezpochyby ano.
-Výborně. Concetto, počítáš. -Ano, počítáš.
Počítáš.
Cavriaghi, pojďte!
Zůstaň tu.
Angelico?
Angelico, slyším tě.
Při pohledu zvenčí bych neřekla, že je tu tohle křídlo.
Kolik je tu pokojů?
Můj strýc říkává, že by bylo vulgární je počítat.
A co teď? Co bude?
Ani jste se nepokusil se schovat?
Chtěl jsem, abyste mě našla.
Nalijete mi sklenku, hrabě Cavriaghi?
Prosím.
Jsem velmi potěšen, že vás znám, slečno Concetto. Ano,
od našeho prvního setkání v Palermu, i když to byl okamžik,
zjevuje se mi vaše krásná tvář v modlitbách.
Takže, se svolením vašeho otce, se vás ptám, zda byste chtěla se mnou jít na
-procházku. Třeba i v přítomnosti vaší… -Hrabě, přestaňte.
Omlouvám se.
Ale otec má v úmyslu mě zasnoubit s Tancredim.
Copak. Tancredi se vám o tom nezmínil?
Slečno Concetto, omluvám se za svoji příkrost.
Byl to sám Tancredi, kdo chtěl, abych se vám dvořil.
A k čemu sloužil tenhle pokoj?
Myslím, že jeden z mých předků sem
chodil provádět pokání.
A při tom trýznit svoje tělo.
Co ty obrazy? Neřekla bych, že jsou posvátné.
Pro něho možná byly.
Bolest pro něj byla pokáním i odměnou.
A hanba z té odměny musela být spravedlivě potrestána bičem.
Jenže rány bičem se pak staly potěšením.
Tak to chodilo, dokud nezemřel, a tento pokoj upadl v zapomnění.
Říká se, že nemáte peníze.
Žádné.
Ale máte sídlo.
Které se rozpadá.
Ano, ale rozpadlé sídlo lze opravit.
Vážně?
Hm.
A jak?
Za peníze.
A Concetta? Vzal jste ji sem někdy?
A proč bych sem měl vodit Concettu?
Jsem tvou krásou ohromen, vidím tvou krásu a nemohu dýchat.
Šílím po tobě a nemohu bez tebe žít. Drahá, dej mi kousek své přízně,
když dovolíš mi stisknout tvojí dlaň,
budu nevýslovně šťasten a srdce se mi rozbuší radostí.
Slečno Sedarová.
Ano?
Už je velmi pozdě. Váš otec by měl důvod si stěžovat.
Dovolíte mi doprovodit vás domů?
-Půjdu s tebou. -Ne, ty počkáš tady. Zatím
doprovoď pány do jejich pokojů.
Prosím, pánové, račte tudy.
Můžeme jít?
Bojím se, že princezna o mně nemá dobré mínění.
Řekl bych, že princezna si myslí, že jste velmi krásná dívka,
která zrovna prožívá složité životní období.
Možná potřebujete nablízku muže, aby vás vedl.
A co kdyby oním mužem byl princ?
Můžete od života chtít mnohem víc, než být jenom něčí milenkou.
Když jsem byla malá, myslela jsem, že si vezmu rolníka.
Můj otec postupně bohatl, a dával mi krásné šaty.
Tak jsem si pomyslela: "Vezmu si notáře z města."
A potom můj otec zbohatl ještě víc. Poslal mě do Paříže,
abych se naučila francouzsky a poznala rozdíl mezi gavotou a sarabandou.
A teď nevím, koho bych si měla vzít.
Podle mě to víte velmi dobře.
Dobrou noc.
Já vím, co jsem způsobil Concettě. A udělám vše pro to, aby mi odpustila.
Concetta není tvoje věc. O ni se postarají její rodiče
a její duchovní otec.
Ale teď mi řekni, co se s tebou děje.
Strýčku, za celý život jsem neměl nic, co by předtím nebylo vaše.
A teď potřebuji něco vlastního.
Možná už jsme to našli.
Řekněte ano volbám! Řekněte ano! Přijďte k volbám občané! Volte jednotnou Itálii!
-Ať žije Itálie! Volte jednotnou Itálii! -Excelence? Mám počkat tady, excelence?
Paolo. Pst!
Pane starosto. Je tady princ.
Princi.
Dobrý den.
Já jsem tušil, že vás dneska uvidím. Prosím, prosím. Posaďte se. Otče Pirrone.
Dobrý den.
Něco k pití? Ano? Mám pomerančový likér. Tady je. Připravují ho pro mě osobně. Ano.
Zlato. Hm
Otče Pirrone, já vím, dáte si, že?
Otcova přítomnost mi říká, že máte na mysli něco duchovního. Hm?
Přišel jsem za vámi…
…požádat o ruku vaší dcery.
Posaďte se.
Jde o to,
že můj synovec Tancredi je bezhlavě a zoufale zamilován do vaší půvabné
dcery Angelicy.
Domnívali jsme se, či spíše, Angelica myslela,
že mezi Tancredim a slečnou Concettou existuje závazek.
Ne. Tak to rozhodně není. Otec Pirrone vám to může potvrdit.
Ano, ano, já zaručuji že to tak je.
Každopádně, mohu říct zcela spolehlivě,
že moje Angelica rozhodně opětuje Tancrediho city.
Dobře víte, že Falconerijové přišli na
Sicílii s Karlem z Anjou. To vypovídá o významu
a čistotě tohoto jména.
A už brzy budeme jedna velká rodina.
Snad.
Nuže, přišel jsem za vámi s otcem,
protože on může potvrdit duševní přednosti našeho Tancrediho.
Neboť kromě svého jména a toho, co mu měsíčně dávám,
má ten hoch pomálu toho, co by mu říkalo pane.
Jak pomálu?
Sotva jeden dukát.
Otec Pirrone jistě souhlasí. Že naštěstí, jak vy, tak já,
hluboce věříme v božský význam lásky.
Samozřejmě.
Co bych byl za otce, kdybych neměl štědré věno pro Angelicu,
s vyhlídkou na tak šťastnou událost. Ovšem, princi. Jistě tušíte,
s čím by mohl Tancredi počítat.
Tak kde začneme?
Předložil mi seznam majetku, který byl nekonečný.
Byla tam i usedlost v Settesoli, což je víc než tisíc hektarů.
Všechny vinice a olivové háje v Gibildoce. Dalších pět set hektarů.
A tohle všechno Tancredi
-obdrží díky svému jménu. -Našemu jménu.
Našemu jménu.
A don Calogero tě také ujistil, že ti pomůže být vulgární jako on?
Říkám ti, že není chvíle na povýšené chování,
Stello.
Právě teď je vhodná chvíle. Víš vůbec, jak říkají manželce dona Calogera,
Bastyjaně Sedarové? Říkají ji Bestie. Protože neumí ani psát, ani číst,
ani vést souvislý rozhovor. A chtěl bys vědět, jak říkali jejímu otci?
On byl tak mrzký, tak špinavý, že mu přezdívali jednoduše Hovno.
Tohle máš v úmyslu přivést do naší rodiny? Dceru Bestie a vnučku Hovna.
Proč se nebráníš takové hrůze?
Právě o to se snažím. Víš lépe než já, že manželství souvisí s mocí.
Don Calogero si chce polepšit. Umožním mu si polepšit.
Souhlasem s tímhle sňatkem, díky němuž Tancredi získá do vlastnictví
víc než půlku majetku onoho muže.
A Concetta?
Jak zapadá zlomené srdce tvé dcery do této transakce?
Byl to pouhý rozmar. Byl to jen obyčejný rozmar.
A je tvoje vina, že jsem tomu uvěřil.
Jistě že svou dceru nedám někomu,
kdo ji nechce.
Co když ti neodpustí? Co když ji navždy ztratíš?
Je to má dcera. Nejsou to kapesní hodinky. To stačí, dobrou noc.
Prosím, zakažte mu to! Zakažte mu to! Zakažte mu to! Prosím! Prosím!
Uklidni se. Uklidni se. Uklidni se. Musíš se uklidnit.
Probereme to, až budeš klidnější. Ale…
O celé věci je rozhodnuto.
Vy nejste můj otec.
Můj otec mě miluje.
Vy nejste můj otec.
Občané Sicílie si přejí stát se nedílnou součástí Itálie jedné a nerozdělitelné,
pod Vittoriem Emanuelem, jako králem dle ústavy. Ano či ne?
Ne.
-Ano. -Ano.
Nechte ho projít. Nechte ho projít. Nechte projít Geparda.
ANO
Přátelé! Vaše hlasy byly sečteny, ověřeny, a pak sečteny a znovu ověřeny.
Počet hlasů pro, je pět set dvanáct! Hlasy proti, nula!
Já tímto oznamuji, na základě výsledků z dalších obcí,
že občané Sicílie se rozhodli připojit se k Itálii pod Vittoriem Emanuelem,
svým vládcem dle ústavy!
Ať žije jednotná Itálie!
Ať žije!
Starosto! Co je tohle za nesmysl?
Ani jeden hlas proti? Kam se poděl můj hlas, Done Calogero?
Nechte mě! Vyhráli byste přece stejně, tak proč jste museli vyhrát lhaním?
Jestli se takhle rodí nová Itálie, rodí se jako zdeformované tele,
zkažené a proradné, jako vy, Done Calogero Sedaro!
Jste zkažený! A zkažený zůstanete!
Proradný! Nechte mě! Mám přece pravdu!