GEPARD
PŘED 20 LETY
No tak. Hněte se.
Pohněte! Hloupá zvířata!
Dej mi je, Sedaro.
- Sakra! - Přestaň! Kam jdete?
Jsou opravdu silné.
Co to je?
Víc nemám.
Pokud to nestačí,
vezmu si to zpátky.
Mámo!
Přiveď tu holku!
Done Calogero.
Signorino Bastiano.
Blahopřeji! Mnoho štěstí!
Buďte spolu šťastní!
- Tak vylez! Sakra! - Dýchej!
Dýchej.
Vylez, ďáble rohatá!
Omlouvám se. Je to holčička.
To je lepší.
Mnohem lepší.
Angelica.
Vidíš? Dokážeš to.
Angelico, je někdo lepší než ty?
Nikdo, tati.
Otoč se.
Dokonalost.
Jdeme.
Je mi líto, že tě nepozvali.
Parchanti.
Don Calogero Sedara
a signorina Angelica Sedara.
- Princezno. - Done Calogero.
Done Fabrizio.
Angelico?
Angelico!
Princi.
Už se nese timballo.
- Je výborné. - Já vím.
Angelico, kolikrát jsem ti o něm říkal?
Chutná nepopsatelně.
Nejspíš mnohokrát, pane starosto.
Pokud počkáte ještě chvíli,
uvidíte, co se stane, až vyteče rumová náplň.
- Je to jako socha. - Nádherný a výtečný.
Jak úžasné.
- Později se můžeme projít v zahradě. - Je znamenité.
- Ano. - Princeznu pokaždé žádám o recept.
Jenže princezna mi ho vždy odmítá dát.
- Je to rodinné tajemství. - Ano.
- Kuřecí játra jsou… - Co je ta výrazná vůně?
- Vaše kolínská je skvělá. - Jaká byla Francie? Líbila se ti Paříž?
Ano. Jako bych se sotva vrátila. Byla jsem tam šťastná.
Přivezla mi ji z Paříže.
Všichni si říkají, koho budete volit.
Lidé se mě ptají,
ke komu se přikloní Gepard.
Na Sicílii jsme volby nikdy nepotřebovali, tak jsem nikdy nevolil.
A teď s tím začínat opravdu nemíním.
Don Fabrizio dostal titul a půdu od samotného krále.
Tím pádem od Boha.
Král už bohužel králem není.
Ale Bůh je pořád Bůh.
Otec Pirrone je jistě rád, že to tak vidíte.
To bylo…
Zábavné.
Jsi v pořádku?
- Jistě, Concetto. - Je to jen šaráda.
Opravdu věříte, že Garibaldi a jeho král
zapomenou na své vítězství, stáhnou své muže a opustí Sicílii,
pokud budeme proti?
Osobně zastávám názor, princi,
že lid proti nebude.
Tím pádem jste tomu nakloněn, starosto Sedaro?
Princezno, jen si myslím, že pokud lidé dostanou možnost volby,
budou šťastní.
Mluví jako Tancredi.
- Vážně? - Jste úplně stejný.
Done Tancredi,
smýšlíte stejně jako můj otec?
Ano, slečno.
Ale smýšlím i stejně jako strýc.
Přišel jste o oko, a stále nevíte, na čí straně jste.
To nemůže být moc příjemná pozice.
To máte pravdu, slečno.
A jak se to stalo?
- Angelico, nemyslím… - Concetto.
Stalo se to na venkově.
V podobném městečku.
Ovládli ho rolníci.
Má jednotka byla vyslána na pomoc jiné,
která narazila na problémy.
Ve skutečnosti
ale na problémy nenarazila.
Tím problémem byla ta jednotka.
Tvořili ji noví sicilští rekruti.
Byli opilí mocí a město začali plenit.
Otče Pirrone, říkám to nerad,
ale přistihli jsme je, když zrovna plenili klášter.
Ochránili jste sestry?
Snažili jsme se, Concetto.
Ale bohužel jsme neuspěli.
A tehdy…
Ať tak či onak,
abatyši vyhodili z okna.
Dobrý Bože!
Ale žádná sestra a novicka
nebyla znesvěcena
nebo jakkoliv jinak zneuctěna.
Možná byly moc staré a ošklivé.
Tancredi!
Ovšem, slečno Angelico,
všechno by nepochybně skončilo jinak,
kdybyste mezi novickami byla vy.
Odtrhnout by je od vás nedokázal ani celý prapor.
Tancredi, nejsme v armádní jídelně.
Jak se opovažuješ nás takto urážet?
Jak se opovažuješ?
Měl jsi je vyhodit! Ano.
Uklidni se, prosím, Stello.
Měl jsi je vyhodit! Starostu, jeho dceru i Tancrediho.
Rovnou na ulici.
Nic vážného se nestalo.
Tancredi se nechal unést, nevhodně žertoval a krásná dívka se smála.
Veřejně ses od nich měl odříznout.
A tu dívku exemplárně potrestat.
Aspoň kvůli Concettě.
Concettě se nikdo nevysmíval.
Čím vlastně ji ta dívka urazila?
Seděla vedle ní.
Pořádná jizva.
Poslouchej mě.
S dcerou ubohého vesnického starosty můžeš laškovat kdykoliv a kdekoliv.
Ale ne před mými dcerami.
Zapomněl jsi, že jsou to princezny?
A když jsme u toho,
co se děje mezi tebou a Concettou?
Mám to brát vážně?
Nevím, strýčku.
Já prostě nevím.
Co to děláš?
Odjíždím.
Pokud zůstanu byť o den déle, nejspíš udělám něco, čeho budu litovat.
To je šílenství. Jdi si se vyspat. Ráno moudřejší večera.
Už jsem se rozhodl.
Odjíždím.
Tak si táhni, kam chceš, jen nám o sobě dej občas vědět.
Otec Pirrone je s tebou velmi spokojený.
Včera u večeře ses zachovala správně.
Na rozdíl ode mě.
Tancrediho chování bylo nepřijatelné a vulgární.
Byl zraněn v boji.
Přirozeně se o tom snaží žertovat.
Měli bychom mu odpustit, nemyslíš?
Odpustit mu?
A snažit se pochopit jeho bolest.
Pokud jsi po pobytu v klášteře takto sentimentální,
možná by ses tam neměla vracet.
Vlastně ani nechci.
Chci se vdát.
Miluji ho, tati.
Měli bychom tě rádi spolu a ty nás ještě víc.
Princezno.
Potomek vaší zakladatelky, blahoslavené Corbery,
vás pokorně prosí o poskytnutí útočiště.
Děkujeme naší blahoslavené Corbeře.
Zanechala nám tu tento balvan,
který na ni vrhl ďábel
a který vaše příbuzná, Vaše Excelence,
odrazila pomocí Boží síly.
Amen.
Toto jsou nejlepší mandlové sušenky na celé Sicílii.
A taky na celém světě.
Matko představená.
Tyto lavičky
jsou nové.
A také došlo k rekonstrukci části střechy.
Ano, je to tak, Vaše Excelence.
A fontánou
opět proudí voda.
Jak je to možné?
Fontánu jsme opravili kvůli vaší návštěvě, Excelence.
Kdo ji opravil?
Kameník poslal nějakého dělníka.
Mě ale zajímá, kdo to všechno zaplatil.
Protože vidíte?
Příspěvek na provoz kláštera jsem vám stále nepředal.
Starosta.
Don Calogero, Vaše Excelence.
Sedara?
Proč by to dělal?
Je místní, Vaše Excelence, zatímco vy sem jezdíte jen jednou ročně.
Nevpustila jste ho sem náhodou?
Můj drahý done Ciccio.
- Done Fabrizio. - Můžeme?
Ať tělo našeho Pána Ježíše Krista chrání vaši duši na věky věků.
Amen.
Dostal se dokonce i do kláštera.
Co tím sleduje?
Provoz kláštera odjakživa financuji já.
Starosta má pocit,
že by záležitosti týkající se Donnafugaty mělo platit město.
- Nikdy jsme to takhle nedělali. - Ne.
To nikdo ve městě neprotestoval?
Těm, kteří přispěli do městského fondu,
půjčil peníze don Calogero, starosta Donnafugaty,
tak proč by protestovali? Čekej!
Je tu někdo, kdo mu nedluží?
Třeba já.
Princi.
No tak! Běžte!
Princezno?
Chci vás požádat o odpuštění.
I vás, Concetto.
Omlouvám se.
Byl to nikdo.
Kde vzal peníze, aby mohl začít s lichvou?
Když z Janova připluly Červené košile,
Sedara skoupil veškeré zásoby pšenice v okolí.
Měsíc vyčkával a po vypuknutí invaze
ho prodal za třikrát vyšší cenu.
Za hubičku nakoupil bezcenné pozemky v Marce
a nějakým zázrakem se pod nimi našla ložiska síry.
Je to bič Boží.
Je bohatší než sám ďábel.
A nezastaví se, dokud nedostane to, co chce.
Což je co?
Chce
být jako vy.
Ta dívka…
Přiznávám, že bych chtěl být jako Zeus, abych se mohl proměnit v bílého býka
a vzít si ji.
Kdekoliv a kdykoliv.
Modlete se, Excelence.
Modlitba vám pročistí mysl,
zchladí tělo
a uklidní srdce.
Nepochopil jste mě.
Chlípné myšlenky mi starost nedělají.
Ale mně ano.
Kéž by zemřeli.
Všichni lidé, kteří nás chtějí udupat.
Kteří se usmívají
a během dne se klaní,
ale v noci nás okrádají.
Kdybych byl pohanský král,
na ochranu své rodiny
bych je do jednoho nechal zabít.
Dobré ráno, slečno.
Tíží mě, že si to, co nám vzali, musím zpět vzít nějak civilizovaně.
Ano.
Nejraději bych použil pistoli nebo nůž.
To je můj hřích.
Concetto, jsi zamilovaná?
Nikomu to nesmíš říct.
Už tě někdy hladil po vlasech?
Políbil tě na krk?
Sklouzla mu ruka na tvůj zadek?
Omlouvám se, Concetto. Někdy jsem trochu vulgární.
Kdo jako první políbil tebe?
Byl to Francouz?
Nebo ruský básník?
Kameníkův syn z Donnafugaty.
A co se stalo?
Otec ho nechal zbít a shodit ze svahu hory.
Měla jsem velmi odlišné dětství.
A co ten tvůj?
Neřekneš mi, kdo to je?
OZNÁMENÍ O PLEBISCITU ŘEKNĚTE ANO SJEDNOCENÉ ITÁLII!
Slečno Angelico.
Zralá broskev.
Nech si ji na později, ať se nezašpiníš.
Tancredi!
Concetto.
Tohle je Cavriaghi.
A Tassoni.
Nenapsal jsi.
Že přijedeš.
Zlobíš se?
Že jsem o tom mluvila s otcem Pirronem?
Ne, Concetto, prosím.
Mrzí mě to, ale někomu jsem to říct musela.
Měl bych pozdravit strýce.
- Teto Stello. - Zdravím tě.
- Vítej zpět. - Dobrý den, strýčku.
Jaké máš úmysly?
Zbytek léta chci strávit s vámi.
Neměj mě za hlupáka, nebo ti zpřelámu hnáty.
Kvůli komu ses vrátil?
Kvůli Concettě?
Ne.
Představ si mít takovou sestřenici.
Příliš mírná.
Tahle se mi líbí víc.
Je to starostova dcera.
Cavriaghi.
Z diskriminace mě ještě nikdo neobvinil.
Slečno?
Mohu?
Done Tancredi.
Princi.
Malý příspěvek na slavnost.
Všichni jen bereme a nikdy nic nedáváme.
Městská rada rozhodla, že město na náklady přispěje.
Rada se chce podílet na nákladech, které jsem na dnešní den vynaložil?
Ano.
Žádný městský fond neexistuje.
Za vším je jen starosta don Calogero.
Jedna věc může mít mnoho názvů.
Své peníze si nechte.
Svou dceru byste neměl nechat tančit s úplně kýmkoliv.
- Je to hrabě, ne? - Víte, není hrabě jako hrabě.
A s tímto by tančit neměla?
Jdi, volají tě.
Kapitáne.
- Co se děje? - Běž.
Pamatuju si to moc dobře.
Byli jsme na základně u Messiny, ne?
A stačilo říct,
že plníme urgentní rozkaz pro Jeho Veličenstvo,
a najednou se objevili koně.
Předali jsme jim ten rozkaz,
což byl ve skutečnosti účet z našeho hotelu v Palermu.
Díkybohu nikdo neuměl číst, jinak…
Buď nech hrát Chiaru, nebo prosím přestaň.
Klavír je pro všechny, Concetto.
Mám nápad.
Zahrajeme si hru.
- Ne, Cesco. Prosím. - Jakou?
Tento dům je na schovku nejlepší na světě.
Zeptejte se kohokoliv.
Falconeri, je palác v Donnafugatě na schovku nejvhodnější na světě?
- Jistě. - Výborně. Concetto, pikáš.
- Ano, pikáš! - Pikáš.
- Neumíš počítat? - Cavriaghi, se mnou.
Zůstaň tady.
Angelico?
Angelico, slyším tě.
Při pohledu zvenčí bych neřekla, že tu tahle část je.
Kolik je tu místností?
Strýc vždy říká, že počítat je by bylo vulgární.
A teď?
Co teď?
To se ani nepokusíte schovat?
Možná jsem chtěl být nalezen.
Nalijete mi, hrabě Cavriaghi?
Prosím.
Rád vás poznávám, slečno Concetto.
Ano, od té doby,
co jsme se viděli v Palermu, byť krátce,
vídám
během modliteb vaši krásnou tvář.
Pokud váš otec svolí, rád bych se vás zeptal,
zda byste se se mnou nechtěla projít.
- Samozřejmě pod dohledem. - Hrabě, dost.
Omlouvám se.
Otec mě chce zaslíbit Tancredimu.
Copak se Tancredi nikdy nezmínil?
Slečno Concetto, omluvte mou neohrabanost.
Právě Tancredi mě vybídl,
abych se vám začal dvořit.
K čemu tato místnost sloužila?
Jeden můj předek se sem nejspíš chodil kát.
A umrtvovat své tělo.
A tyto obrazy? Nejsou zrovna svaté.
Pro něj možná byly.
Bolest byla jak pokáním, tak odměnou.
A protože cítil hanbu, musel se bičovat.
Ale pak se bičování stalo potěšením.
To pokračovalo až do jeho smrti, po které tyto místnosti zchátraly.
Říká se, že jsi bez peněz.
Nemám nic.
Ale máš dům.
Je to ruina.
Ruiny se dají opravit.
Opravdu?
Jak?
Pomocí peněz.
A Concetta?
Vzal jsi ji sem někdy?
Proč bych ji sem vodil?
Polibek míru.
ten sladký polibek míru,
který jsi mi kdysi dala
na mé pohrdavé čelo,
Itálie…
…vrch.
Tam, rozbrázděný nedávným bleskem…
Má drahá panno…
- Signorino Sedaro. - Ano?
Už je velmi pozdě.
Váš otec by mě po právu pokáral.
Dovolíte mi doprovodit vás domů?
- Půjdu s vámi. - Ne, počkáš na mě tady.
Odveďte hrabata do jejich komnat.
Prosím, pánové.
Pojďte se mnou.
Můžeme jít?
Princezna o mně valné mínění zřejmě nemá.
Princezna si jako já myslí, že jste krásná dívka,
která prochází náročným životním obdobím.
Možná po svém boku potřebujete muže, který vás povede.
Co kdyby ten muž byl princ?
Můžete mít větší ambice, než se stát něčí milenkou.
Když jsem byla malá,
chtěla jsem si vzít farmáře.
Otec pak zbohatl
a kupoval mi krásné šaty.
Řekla jsem si, že si vezmu právníka.
Pak otec zbohatl ještě víc.
Poslal mě do Paříže učit se francouzsky a znát rozdíl mezi gavotou a sarabandou.
A teď
vlastně nevím, koho si chci vzít.
Myslím, že to víte velmi dobře.
Dobrou noc.
Vím, co jsem Concettě udělal.
Udělám cokoliv, abych to odčinil.
O Concettu se nestarej.
Postarají se o ni její rodiče a kněz.
Pověz mi, co se děje s tebou.
Strýčku, nikdy jsem neměl nic, co by nejdřív nebylo tvoje.
Teď potřebuju něco vlastního.
Co když jsme to našli?
Ano sjednocené Itálii!
Řekněte v plebiscitu ano!
Vaše Excelence?
Mám čekat tady?
Paolo!
Pane starosto, je tu princ.
Princi.
Dobrý den.
Tušil jsem, že vás dnes uvidím.
Prosím.
Posaďte se.
- Otče Pirrone. - Dobrý den.
Dáte si něco k pití?
Pomerančový likér?
Tady.
Dělají ho výhradně pro mě.
Prosím.
Zlato.
Otče Pirrone, určitě si dáte také.
Přítomnost otce naznačuje,
že se mnou chcete probrat
něco duchovního, že?
Chci vás požádat…
o ruku vaší dcery.
Sedněte si.
Věc se má tak,
že se Tancredi beznadějně a zoufale zamiloval do vaší jedinečné Angeliky.
Byli jsme dojmu,
tedy Angelica nabyla dojmu,
že se Tancredi zasnoubil se slečnou Concettou.
Ne.
Nic takového.
Otec Pirrone to může dosvědčit.
Ano, mohu dosvědčit…
že je to takto.
V každém případě mohu bez váhání říct,
že moje Angelica
Tancrediho city plně opětuje.
Věděl jste, že rod Falconeri připlul na Sicílii s Karlem z Anjou?
To hodně svědčí o bohatství a čistotě tohoto rodu.
Brzy budeme jedna rodina.
Vskutku.
Otec Pirrone se přišel zaručit za čistotu Tancrediho duše.
Protože kromě čisté duše,
svého jména a toho mála, co mu každý měsíc dávám,
má ten chlapec velmi málo, co by bylo jeho vlastní.
Jak málo?
Sotva dukát.
Otec Pirrone bude souhlasit.
Je jen dobře, že my oba
věříme v božskou sílu lásky tak urputně.
Urputně.
A co bych to byl za otce,
kdybych Angelice nedal menší věno,
když nás čeká tak šťastná událost?
Proto byste, princi,
měl vědět, s čím může Tancredi počítat.
Kde začneme?
Začal číst seznam nemovitostí, který se zdál být nekonečný.
Včetně panství Settesoli, které má přes 1 000 hektarů.
Všechny olivové háje a vinice v Gibildolce.
To vše Tancredi získá díky svému jménu.
Našemu jménu.
Našemu jménu, ano.
Slíbil ti don Calogero, že budeš stejně vulgární jako on?
Na snobství není čas, Stello.
Právě naopak.
Víš, jak se říká Calogerově choti Bastianě?
Říká se jí Bestie,
protože neumí číst a psát ani konverzovat.
A víš, jak se říkalo jejímu otci?
Byl tak sprostý
a špinavý,
že se mu říkalo prostě Lejno.
Takovou osobu si zveš do rodiny.
Dceru Bestie a vnučku Lejna.
Proč neodporuješ?
Vždyť se snažím!
Moc dobře víš, že sňatky získávají moc!
Don Calogero si chce polepšit, což mu splníme spojením našich rodin,
díky čemuž Tancredi získá přes polovinu jeho majetku.
A Concetta?
Kde je v této transakci zlomené srdce tvé dcery?
Byla to jen umíněnost. Pomíjivý rozmar.
A kvůli tobě jsem tomu uvěřil.
Svou dceru nedám muži, který ji nechce.
Co když ti to neodpustí?
Co když ji navždy ztratíš?
Je to moje dcera, ne kapesní hodinky.
A teď…
Dobrou noc.
Prosím, musíš to zastavit!
- Zastav to! - Uklidni se.
- Musíš! - Uklidni se!
- Prosím! - No tak. Musíš se uklidnit.
Promluvíme se, až se uklidníš. Ale…
už jsem rozhodl.
Nejsi můj otec.
Můj otec mě má rád.
Nejsi můj otec.
„Sicilský lid si přeje stát se součástí jednotné a nedělitelné Itálie
pod vládou Viktora Emanuela, svého konstitučního panovníka.“
Ano, nebo ne?
Ne.
- Ano. - Ano.
Vaše Excelence.
Udělejte místo.
Princi.
Udělejte místo Gepardovi.
Dobré ráno, princi.
ANO
Přátelé!
Vaše hlasy
byly sečteny
a ověřeny
a pak znovu sečteny a ověřeny!
Pro sjednocení:
Pět set dvanáct hlasů.
Proti sjednocení:
nula!
Proto mohu oznámit,
že podle výsledků v ostatních obcích
se sicilský lid
rozhodl sjednotit s Itálií
pod vládou Viktora Emanuela,
svého konstitučního panovníka!
Ať žije sjednocená Itálie!
Hurá!
Starosto!
Co je to za výmysl?
Nikdo nehlasoval proti?
A co můj hlas, done Calogero?
Nechte mě.
Mohli jste vyhrát tak jako tak, ale proč ty lži?
Tahle Itálie se zrodila
jako nějaké znetvořené,
zkažené a znesvěcené tele!
Jako vy, done Calogero Sedaro!
Jste zkažený
a to se nikdy nezmění!
Neznabohu!
PODLE ROMÁNU GEPARD GIUSEPPEHO TOMASIHO DI LAMPEDUSY
Překlad titulků: Tomáš Pikl