GEPARD
DONNAFUGATA 1840. GODINE DVADESET GODINA PRIJE
Hajde, brže!
Hajde! Glupe životinje!
Daj ih meni, Sedara.
-Sranje! -Stani! Kamo ćete?
Snažne su, zar ne?
Kakav je ovo sitniš?
To je sve što imam.
Ako nije dovoljno…
vratite mi.
Mama! Dovedi malu!
Don Calogero.
Gđice Bastiana.
Čestitam! Sve najbolje!
Iskrene čestitke!
-Izlazi! Jebote! -Diši!
Diši!
Izlazi, vraže!
Oprostite. Djevojčica je.
Još bolje.
Mnogo bolje.
Angelica.
Vidiš da možeš.
-Tko je bolji od tebe, Angelica? -Nitko, tata.
Okreni se.
Savršeno.
Idemo.
Žao mi je što te nisu pozvali.
Gadovi.
Don Calogero Sedara
i gđica Angelica Sedara.
-Princezo. -Don Calogero.
Don Fabrizio.
Angelica?
Angelica!
Prinče.
Stiže timballo!
-Odličan je, gradonačelniče. -Znam.
Angelica, koliko sam ti puta govorio o tome?
Ne mogu ga niti opisati.
Nema potrebe, g. gradonačelniče.
Pričekajte tek da vidite žele s rumom.
-Izgleda poput skulpture. -Prekrasno i ukusno!
Predivno!
Ako želiš, poslije možemo prošetati vrtom.
Izvrsno je. Tražio sam od princeze recept…
Ne, princeza…
No ne žele mi ga dati.
-Obiteljska tajna. -S pravom.
-Ima i pileće jetre… -Kakav je to krasan miris?
G. Sedara, parfem vam je sjajan.
Angelica, svidio ti se Pariz?
-Da, kao da sam se tek vratila. -Osjećam miris.
Angelica ga je kupila u Parizu.
Svi se pitaju za koga ćete glasati.
Pitaju me kojoj ćete se strani prikloniti.
Na Siciliji nikad nismo trebali izbore,
pa nikad nisam niti glasao.
Sigurno neću ni sad početi.
Don Fabrizio je zemlju i titulu dobio od kralja.
Dakle, od Boga.
Nažalost, kralj više nije kralj.
No Bog je uvijek Bog.
Ocu Pirroneu sigurno je drago što tako mislite.
To je bilo…
Duhovito.
Dobro si?
-Naravno, Concetta. -To je obična šarada.
Stvarno mislite da će Garibaldi i njegov kralj
zaboraviti da su pobijedili, povući svoje trupe
i otići sa Sicilije ako narod glasa protiv?
Prinče, osobno smatram
da narod neće glasati protiv.
Vi ste onda za, gradonačelniče Sedara?
Mislim da će narod biti sretan
bude li ga se nešto pitalo.
Zvuči poput Tancredija.
-Doista? -Da, isto.
Don Tancredi,
dijelite li mišljenje s mojim ocem?
Dijelim, gospođice.
No slažem se i s ujakom.
Izgubili ste oko, a još ne znate na čijoj ste strani.
To baš nije ugodna pozicija.
Imate pravo, gospođice.
Kako ste ga izgubili?
-Angelica, mislim da… -Concetta.
Dogodilo se to u jednom gradiću. Vrlo sličnom ovom.
Zauzeli su ga seljaci.
Poslali su moju jedinicu kako bismo pomogli suborcima u nevolji.
No nisu bili ni u kakvoj nevolji.
Oni su izazivali nevolje.
Bili su to svježe regrutirani Sicilijanci
koji su pljačkali grad osokoljeni pobjedom Crvenokošuljaša.
Oče Pirrone, bojim se da smo ih zatekli dok su pljačkali samostan.
Štitili ste sestre?
Pokušali smo, Concetta.
No, nažalost, nismo uspjeli.
I onda sam…
A onda su časnu majku gurnuli kroz prozor.
Dragi Bože!
No ostale nisu
ni na koji način obeščastili.
Možda su bile stare i ružne!
Tancredi!
No znajte, gđice Angelica,
sigurno bi bilo posve drukčije da ste vi bili među njima.
Trebao bi čitav bataljun da ih skinu s vas!
Tancredi, nismo u kantini!
Kako je možeš tako vrijeđati?
Kako se usuđuješ?
Trebao si ih izbaciti!
Molim te, Stella. Smiri se.
Trebao si ih izbaciti! Sedaru, njegovu kćer i Tancredija.
Na ulicu!
Ništa se nije dogodilo.
Tancredi se zanio, šala mu je bila neprimjerena,
a djevojka se nasmijala.
Trebao bi ih se javno odreći.
Da bude za primjer.
Zbog Concette.
Nitko joj se nije smijao.
Čime ju je Angelica uvrijedila?
Sjedila je pored nje.
Krasan ožiljak.
Slušaj.
Možeš se do mile volje zabavljati s kćerkom tog primitivnog gradonačelnika.
Ali ne pred mojim kćerima.
Zaboravio si da su princeze?
Kad smo kod toga,
što se događa s tobom i Concettom?
Trebam li to ozbiljno shvatiti?
Ne znam, ujače.
Ne znam.
Što radiš?
Odlazim.
Ostanem li, mislim da bih mogao učiniti nešto što ću požaliti.
-Noć je. Naspavaj se, pa odluči ujutro. -Već sam odlučio.
Odlazim.
Dobro, radi što hoćeš. Samo nam javi kako si.
Otac Pirrone jako je zadovoljan tobom.
Smatra da si se jučer s pravom pobunila. Trebao sam i ja reagirati.
Tancredi se ponašao neprihvatljivo i prostački.
Teško je ozlijeđen u borbi. Normalno je da sve pokušava okrenuti na šalu.
Trebali bismo mu oprostiti, zar ne?
Oprostiti?
Pokušajmo ga shvatiti.
Ako si u samostanu postala ovako sentimentalna,
možda bi bilo bolje da se ne vraćaš onamo.
Niti ne želim.
Rado bih se udala.
Volim ga, tata.
Voljeli bismo te zajedno, a i ti bi još više nas volio.
Princezo.
Nasljednik vaše utemeljiteljice blažene Corbere
ponizno vas moli da mu pružite utočište.
Zahvalimo blaženoj Corberi
koja nam je ostavila ovu stijenu.
Stijenu koju je na nju bacio đavao,
a vaša sveta pretkinja, Ekscelencijo, uz Božju se pomoć obranila.
Amen.
Najbolji kolačići s bademima na Siciliji.
Dakle, na čitavom svijetu.
Časna majko.
Ove su klupe nove.
A vidim da je i dio krova obnovljen.
Jest, Vaša Ekscelencijo.
I fontana je proradila.
Kako to?
Fontanu smo popravili kako bismo uveličali vaš dolazak.
Tko ju je popravio?
Klesar je poslao radnika.
Zanima me tko je sve to platio.
Vidite,
novac namijenjen vama još je kod mene.
Gradonačelnik. Don Calogero, Ekscelencijo.
Sedara?
Što ga se to tiče?
Ovdje je, Ekscelencijo.
Vi dođete samo jednom godišnje.
Dopustili ste mu da uđe?
Dragi don Ciccio.
-Don Fabrizio. -Hoćemo li?
Tijelo Kristovo sačuvalo dušu tvoju za život vječni.
Amen.
Čak su ga pustile i u samostan!
Zašto se petlja?
Oduvijek financiram samostan.
Gradonačelnik smatra da bi se to trebalo financirati gradskim novcem.
Nikad nismo tako radili.
Nitko se nije pobunio?
Svi koji doprinose gradskom proračunu
posudili su novac od don Calogera, pa…
Zašto bi se pobunili? Čekajte.
Postoji li netko tko mu nije dužan?
Ja.
Prinče.
Hajde, brzo!
Princezo?
Molim vas za oprost.
I vas, Concetta.
Oprostite.
Bio je nitko i ništa.
Odakle mu kapital da postane lihvar?
Kad su Crvenokošuljaši došli iz Genove,
Sedara je otkupio sve žito u okolici.
Čekao je mjesec dana, a kad je započela invazija,
prodao ga je trostruko skuplje.
Jeftino kupuje bezvrijednu zemlju u Marci,
a onda nekim čudom ondje pronađu rudnik sumpora.
On je Božja kazna.
Bogatiji je od đavla!
I neće prestati dok ne dobije što želi.
Što je to?
Vi.
Želi biti poput vas.
Ta djevojka…
Kad bih se barem poput Zeusa
mogao pretvoriti u bijelog bika
i obljubiti je na licu mjesta.
Molitva, Ekscelencijo.
Molitva će vam razbistriti um,
ohladiti tijelo
i umiriti srce.
Ne shvaćate.
Ne brinem se zbog nekoliko bludnih misli.
No ja se brinem.
Da su barem mrtvi.
Ljudi koji nas žele zgaziti.
Koji nam se tijekom dana smiješe i klanjaju,
a noću nas pljačkaju.
Da sam kralj bezbožnika,
sve bih ih pobio
da zaštitim svoju obitelj.
Dobro jutro.
Srce me boli što moram pronaći civiliziraniji način
da vratim što su mi uzeli.
Da.
Radije bih se poslužio pištoljem ili nožem.
To je moj grijeh.
Concetta, jesi li zaljubljena?
Ne smiješ nikome reći.
Je li te ikad pogladio po kosi? Poljubio te u vrat?
Spustio ruku na tvoju stražnjicu?
Oprosti, ponekad sam vulgarna.
Tko te prvi poljubio?
Francuz? Ili ruski pjesnik?
Klesarev pomoćnik iz Donnafugate.
Što se dogodilo?
Moj ga je otac prebio i otjerao u planine.
Imale smo vrlo različita djetinjstva.
Onda?
Nećeš mi reći tko je on?
GLASAJTE ZA UJEDINJENU ITALIJU!
Gđice Angelica!
Zrela breskva!
Čuvaj je za poslije da ne uprljaš haljinu.
Tancredi!
Concetta.
Sjećaš se Cavriaghija i Tassonija.
Nisi javio da dolaziš.
Ljut si na mene?
Jer sam rekla ocu Pirroneu?
Nisam, Concetta.
Žao mi je, ali morala sam nekomu reći.
Trebao bih pozdraviti ujaka.
-Ujno Stella. -Dobar dan.
-Dobro došao. -Dobar dan, ujače.
Koji su ti planovi?
Ostat ću ovdje do kraja ljeta.
Nemoj raditi budalu od mene jer ću ti polomiti noge.
Po koga si se vratio?
Po Concettu?
Ne.
Zamisli da imaš takvu rođakinju.
Suviše je krotka.
Ova mi se više sviđa.
Gradonačelnikova kći.
Cavriaghi!
Nitko me nikad nije optužio za diskriminaciju.
Gđice Sedara, mogu li vas zamoliti za ples?
Don Tancredi.
Prinče.
Mali prilog za proslavu.
Samo uzimamo,
a malo dajemo.
Zato je gradsko vijeće odlučilo da mora sudjelovati u troškovima.
Gradsko vijeće želi mi nadoknaditi troškove?
Da.
Mislim da to nije gradski novac.
Mislim da se radi o novcu gradonačelnika Calogera Sedare.
Nešto se može opisati na mnogo načina.
Zadržite svoj novac.
Ne biste trebali dopuštati kćeri da pleše bilo s kim.
Grof je, zar ne?
Nisu svi grofovi isti.
S ovakvima ne bi trebala plesati?
Zvali su te.
Kapetane!
-U čemu je problem? -Idi!
Dobro se toga sjećam.
Bili smo smješteni blizu Messine.
Samo smo trebali reći: „Hitna zapovijed Njegova Visočanstva”
i konji bi se kao čarolijom pojavili.
Uručili bismo im zapovijed,
a to je ustvari bio račun hotela u Palermu u kojem smo odsjeli.
Hvala Bogu što ovdje nitko ne zna čitati jer…
Prestanite, molim vas. Ili pustite Chiaru da svira.
Klaviri su za sve, Concetta.
Imam ideju!
Mogli bismo se nešto igrati.
-Ne, Cesco. -O kakvoj se igri radi?
Nema bolje kuće na svijetu za igru skrivača.
Pitajte bilo koga.
Falconeri, je li ova palača doista najbolje mjesto za igru skrivača?
-Bez sumnje. -Odlično. Concetta, žmiriš!
-Da, žmiriš! -Žmiriš!
-Ne znaš brojati? -Dođite, Cavriaghi!
Ostani ovdje.
Angelica?
Angelica, čujem te.
Kad se gleda izvana, niti ne znaš da ovaj dio kuće postoji.
Koliko soba ima?
Ujak kaže da bi bilo prostački brojati ih.
I što ćemo sad?
Nećete se niti pokušati sakriti?
Možda sam htio da me nađete.
Natočit ćete i meni, grofe Cavriaghi?
Naravno.
Drago mi je što sam vas upoznao, gđice Concetta.
Otkako smo se upoznali u Palermu, iako samo nakratko,
pred sobom vidim vaše lijepo lice kad se molim.
Ako vaš otac dopušta, biste li pošli sa mnom u šetnju?
-Naravno, uz pratnju… -Grofa, dosta.
Oprostite.
Otac me čuva za Tancredija.
Što? Tancredi to nikad nije spomenuo?
Gđice Concetta,
Tancredi me i potaknuo da vam se udvaram.
Što su radili ovdje?
Mislim da je neki moj predak bio ovdje radi otkupljenja.
I pokore.
Ove slike baš i nisu svete.
Možda su njemu bile.
Bol je bila pokora, ali i nagrada.
Zbog toga je bičevan,
ali onda je i u tome počeo uživati.
Tako je bilo do njegove smrti, a sobe su odonda zapuštene.
-Kažu da nemaš novca. -Nemam.
No imaš kuću.
I ona je ruševna.
Ruševine se mogu obnoviti.
Stvarno?
Kako?
Novcem.
A Concetta?
Doveo si je ovamo?
Zašto bih je doveo ovamo?
Poljubac mira
Onaj blagi poljubac mira
Koji si nekoć položila
Na moje prezrivo čelo
Italija…
Vrh, tamo Izbrazdan nedavnim udarima munja…
Moja draga djevo…
-Gđice Sedara. -Da?
Već je jako kasno.
Vaš bi me otac s pravom prekorio.
Mogu li vas odvesti kući?
-Idem s vama. -Ne, čekaj ovdje.
Odvedi grofove u njihove sobe.
Izvolite, gospodo.
Hoćemo li?
Ekscelencijo.
Mislim da princeza nema najbolje mišljenje o meni.
Kao i ja, princeza misli da ste divna djevojka
koja prolazi kroz osjetljivo životno razdoblje.
Možda trebate muškarca koji bi vas vodio.
Možda princa?
Nemojte se u životu zadovoljiti time da budete samo nečija ljubavnica.
Kad sam bila mala, mislila sam da ću se udati za seljaka.
Otac se onda obogatio
i kupio mi lijepe haljine.
Pa sam mislila kako ću se udati za odvjetnika.
Otac se onda još više obogatio.
Poslao me u Pariz učiti francuski i razliku između gavote i sarabande.
I sad više ni sama ne znam za koga bih se trebala udala.
Mislim da jako dobro znate.
Laku noć.
Znam što sam učinio Concetti.
-Učinit ću sve da mi oprosti. -Concetta više nije tvoja briga.
Za nju će se pobrinuti njezini roditelji i njezin svećenik.
A sad mi reci što se događa.
Ujače, nikad nisam imao ništa što prvo nije bilo tvoje.
Sad želim nešto svoje.
Što ako smo otkrili što je to?
-Glasajte za ujedinjenu Italiju! -Glasajte za referendum!
Ekscelencijo?
Da vas ovdje čekam?
Paolo!
Gradonačelniče, princ je ovdje.
Prinče.
Dobar dan.
Imao sam osjećaj da ćete danas doći.
Izvolite.
Sjednite.
-Oče Pirrone. -Dobar dan.
Jeste li za piće? Liker od naranče?
Evo.
Proizvode ga samo za mene.
Evo.
Zlato.
Znam da i vi želite, oče Pirrone.
Očeva prisutnost
govori mi da je riječ
o nečem duhovnom.
Došao sam
zamoliti vas ruku vaše kćeri.
Sjednite.
Radi se o tome da je moj nećak Tancredi do ušiju zaljubljen
u vašu kćer Angelicu.
Angelica i ja smo mislili
da postoji dogovor između Tancredija i gđice Concette.
Ne. Ni govora.
Otac Pirrone može to i potvrditi.
Da, mogu potvrditi
da je tako.
U svakom slučaju i bez imalo oklijevanja mogu reći da moja Angelica
osjeća isto prema Tancrediju.
Znate li da su Falconeriji stigli na Siciliju s Karlom Anžuvincem?
To dovoljno govori koliko je njegova loza plemenita i čista.
Uskoro ćemo biti jedna obitelj.
Da.
Došao sam s ocem Pirroneom jer može zajamčiti
da je Tancredijeva duša neiskvarena.
Osim duše,
svojeg imena i novca koji mu dajem svakog mjeseca,
nema baš mnogo vlastitih zemaljskih dobara.
Koliko ima?
Jedva dukat.
Otac Pirrone će se složiti.
Sva sreća da nas dvojica
tako silno vjerujemo u božansku moć ljubavi.
Silno.
Kakav bih ja bio otac
da nisam osigurao miraz za Angelicu
prije tog sretnog događaja?
Bilo bi u redu da i vi znate na što Tancredi može računati.
Odakle da počnemo?
Nabrajao nam je svoju imovinu i tome nije bilo kraja.
Čak i imanje Settesoli koje je veće od tisuću hektara.
Maslinici i vinogradi u Gibildolceu.
Tancredi će sve to dobiti zahvaljujući svojem imenu.
Našem imenu.
Da, našem imenu.
Don Calogero jamči i da ćeš postati prostak poput njega?
Sad nije trenutak da budeš snob.
Pravi je trenutak.
Znaš li kako zovu njegovu ženu Bastianu?
Zovu je Beštija jer ne zna čitati, pisati
i uljuđeno razgovarati.
Zanima te kako zovu njezina oca?
Bio je tako prost i prljav
da su ga nazvali Govno.
Eto koga dovodiš u našu obitelj.
Kćer Beštije i unuku Govna.
-Zašto se ne boriš protiv toga? -Pokušavam!
Dobro znaš da brak predstavlja moć.
Don Calogero želi napredovati. Dobit će to mojim pristankom na brak.
Tancredi će zahvaljujući tome dobiti pola njegova imetka.
A Concetta?
Gdje je u tome slomljeno srce tvoje kćeri?
Bila je to samo prolazna zaljubljenost. Hir.
Ti si kriva što sam povjerovao u to.
Neću dati ruku svoje kćeri muškarcu koji je ne želi.
Što ako ti ne oprosti i zauvijek je izgubiš?
Kći mi je. Nije džepni sat.
A sad laku noć.
Moraš to zaustaviti, molim te!
-Zaustavi to! -Smiri se.
-Moraš! -Smiri se.
-Preklinjem te! -Smiri se.
Moraš se smiriti.
Razgovarat ćemo kad se malo urazumiš,
ali već je odlučeno.
Ti nisi moj otac.
Moj me otac voli.
Ti nisi moj otac.
„Sicilijanci žele biti dio jedinstvene i nepodijeljene Italije
pod vladavinom kralja Viktora Emanuela.”
Da ili ne?
Ne.
-Da. -Da.
Vaša Ekscelencijo.
Maknite se.
Prinče.
Maknite se Gepardu.
Dobro jutro, prinče.
DA
Prijatelji!
Vaši su glasovi izbrojeni,
provjereni,
a onda još jednom izbrojeni i provjereni.
Za ujedinjenje,
petsto dvanaest glasova!
Protiv ujedinjenja,
nula!
Pribrojimo li glasove iz drugih općina,
objavljujem da je narod Sicilije
odlučio da želi ujedinjenje s Italijom
pod vladavinom kralja Viktora Emanuela!
Živjela ujedinjena Italija!
Živjela!
Gradonačelniče!
Kakva je ovo prijevara?
Nitko nije glasao protiv?
Gdje je moj glas, don Calogero?
Pustite me!
Ionako biste pobijedili. Čemu laži?
Zar Italija mora biti rođena
poput deformiranog teleta?
Pokvarena i izopačena!
Poput vas, don Calogero Sedara!
Pokvareni ste!
I uvijek ćete biti!
Izopačeni!
PREMA ROMANU TOMASIJA DI LAMPEDUSE
Prijevod titlova: Elvis Šimunic