A PÁRDUC
DONNAFUGATA, 1840. HÚSZ ÉVVEL KORÁBBAN
Gyerünk! Mozgás!
Gyertek már, ostoba állatok!
Add ide őket, Sedara!
- A francba! - Álljatok meg! Hova mentek?
Jó erősek, mi?
Ez meg mi?
Csak ennyim van.
Ha ez nem elég…
akkor visszaadhatja.
Anyám!
Hozza ki a lányt!
Don Calogero.
Bastiana kisasszony.
Gratulálunk! Sok boldogságot!
Éljen az ifjú pár!
- Kifelé! A francba! - Lélegezz!
Lélegezz!
Gyere már ki, te ördög!
Sajnálom. Kislány.
Az még jobb.
Sokkal jobb.
Angelica.
Látod? Meg tudod csinálni.
Ki jobb nálad, Angelica?
Senki, apám.
Fordulj meg!
Tökéletes.
Menjünk!
Sajnálom. Téged nem hívtak.
- Gazemberek! - Pszt!
Don Calogero Sedara!
Angelica Sedara kisasszony!
- Hercegné. - Don Calogero.
Don Fabrizio.
Angelica?
Angelica!
Herceg úr.
Itt hozzák a timballót!
- Isteni, polgármester úr. - Tudom.
Angelica, hányszor meséltem már neked róla?
Meg sem tudom mondani.
Biztos így van, polgármester úr.
Ha tud még várni egy kicsit,
láthatja, ahogy a rumos zselé kifolyik belőle.
- Mint egy műalkotás. - Gyönyörű és isteni.
Egyszerűen mesés!
Később sétálhatunk a kertben, ha akarsz.
Lenyűgöző. Elkértem a receptet a hercegnétől…
Nem, a hercegné…
De nem akarják odaadni.
- Családi titok. - Jól teszik.
- A csirkemáj… - Mi ez a finom illat?
- Sedara úr, remek a kölnije. - Angelica, tetszett Párizs?
- Igen. Mintha most jöttem volna haza. - Innen érzem.
Angelica hozta nekem Párizsból.
Mindenki azon tűnődik, vajon mire fog szavazni.
Folyton azt kérdezgetik,
melyik oldalon áll a Párduc.
Még sosem kellett Szicílián választani,
szóval még sosem szavaztam.
És nem is most szándékozom elkezdeni.
Don Fabrizio rangját és birtokait mind a királytól kapta.
Ezáltal Istentől is.
Sajnos azonban a király már nem a király.
De az Isten még Isten.
Pirrone atya biztos örül, hogy ezt így látja.
Ez nagyon…
Vicces.
Jól vagy?
- Hogyne, Concetta. - Az egész csak találgatás.
Tényleg azt hiszi, hogy Garibaldi és a királya
elfelejtik a győzelmüket, kivonják a csapataikat,
és elhagyják Szicíliát,
ha nemmel szavaznak?
A személyes véleményem az, herceg úr, hogy nem fognak nemmel szavazni.
Szóval ön mellette van, polgármester úr?
Hercegné, csak azt gondolom,
hogy ha az emberek végre kiereszthetnék a hangjukat…
nagyon boldogok lennének.
Mintha Tancredit hallanám.
- Valóban? - Ugyanúgy hangzik.
Don Tancredi,
valóban ugyanazt gondolja, amit az apám?
Igen, kisasszony.
De a bácsikámmal is egyetértek.
Elveszíti az egyik szemét, mégsem tudja, melyik oldalon áll.
Nem lehet könnyű helyzetben.
Igaza van, kisasszony.
Hogyan veszítette el?
- Angelica, nem hinném… - Concetta!
Egy kisvárosban történt.
Egy ehhez hasonlóban.
Parasztok foglalták el.
És a csapatomat odaküldték erősítésnek, hogy segítsen egy másiknak,
ami problémába ütközött.
De, tudják,
nem ők ütköztek problémába.
Hanem ők jelentették a problémát.
Egy újonnan toborzott szicíliai egység volt,
akiket megrészegített a hatalom,
és feldúlták az egész várost.
Pirrone atya, sajnálom,
de épp egy zárda kifosztásakor találtunk rájuk.
És megvédtétek a nővéreket?
Megpróbáltuk, Concetta.
De sajnos nem jártunk sikerrel.
És ekkor történt…
A főtisztelendő anyát kidobták az ablakon.
Egek!
De mást
nem bántottak
vagy becstelenítettek meg.
Talán mert túl öregek és rondák!
Tancredi!
Tudja, Angelica kisasszony,
egészen máshogy alakult volna a dolog,
ha ön is az apácák között van.
Egy egész zászlóalj kellett volna, hogy leszedjék őket önről!
Tancredi! Ez itt nem holmi étkezde.
Hogy merészelsz megsérteni minket?
Hogy merészeled?
Ki kellett volna hajítanod őket!
Kérlek, nyugodj meg, Stella!
Ki kellett volna! A polgármestert, a lányát meg Tancredit.
Ki az utcára!
Nem történt semmi komoly.
Tancredi elragadtatta magát, mondott egy viccet,
a gyönyörű lány meg nevetett.
El kellene hallgattatnod őket.
Példát kell statuálnod a lánnyal.
Legalább Concettáért.
Senki nem nevetett Concettán.
Mit csinált az a lány, amivel megsértette őt?
Mellette ült.
Csúnya sérülés.
Figyelj!
Nyugodtan kiszórakozhatod magad a polgármester lányával,
amikor és ahol csak akarod.
De ne a lányaim előtt tedd!
Elfelejtetted, hogy hercegnők?
Jut eszembe,
mi van közted és Concetta közt?
Komolyan kell vennem?
Nem tudom, bácsikám.
Fogalmam sincs.
Mit művelsz?
Elmegyek.
Úgy érzem, ha még egy napot maradok,
olyat teszek, amit megbánok.
Éjszaka van. Feküdj le, aludd ki magad,
- és gondold át reggel! - Átgondoltam.
Elmegyek.
Húzz csak el, amikor csak akarsz, de legalább írj nekünk!
Tudod, Pirrone atya nagyon meg van elégedve veled.
Azt gondolja, helyesen tetted, hogy felszólaltál,
amit én nem tettem.
Tancredi viselkedése elfogadhatatlan és otromba volt.
Súlyosan megsérült harc közben.
Csak enyhíteni próbálja. Ez normális.
Megbocsáthatnánk neki, nem?
Megbocsátani?
Megpróbálhatnánk átérezni a fájdalmát.
Ha a zárdától lettél ennyire szentimentális,
talán nem kellene visszamenned.
Igazából nem akarok.
Inkább férjhez mennék.
Szeretem őt, apám.
Együtt tudnánk szeretni, és maga is jobban szerethetne.
Hercegné.
A rend alapítójának, Áldott Corberának a leszármazottjaként
esedezve kérem, hogy engedjen be minket!
Adjunk hálát Áldott Corberánknak,
aki itt hagyta nekünk ezt a sziklát,
amelyet az ördög hajított rá,
és amelyet az ön szent felmenője
Isten erejével megfékezett.
Ámen.
Ez a legjobb mandulás sütemény egész Szicíliában,
de még a világon is.
Főtisztelendő anya!
Ezek a padok
újak.
És úgy látom, a tető egy részét is felújították.
Igen, így van, őméltósága.
A szökőkútból pedig
ismét folyik a víz.
Hogy lehetséges ez?
Nos, a szökőkutat az ön tiszteletére javíttattuk meg, őméltósága.
Ki javította meg?
A kőfaragó küldött egy embert.
Úgy értem, ki fizetett érte?
Csak mert, tudja,
a pénzük még mindig itt van a kezemben.
A polgármester.
Don Calogero, őméltósága.
Sedara?
Mi köze van neki ehhez?
Ő itt él, őméltósága.
Ön viszont csak évente egyszer látogat ide.
Esetleg be is engedte őt ide?
Drága Don Ciccio!
- Don Fabrizio. - Mehetünk?
Urunk, Jézus Krisztus teste
védelmezze lelked!
Ámen.
Még a zárdába is sikerült bejutnia.
Miért avatkozik bele?
Mindig én fedeztem az Áldott Corbera költségeit.
A polgármester úgy érzi,
hogy a városi tanácsnak kellene fizetnie Donnafugata kiadásait.
Korábban ez nem így ment.
Senki sem lázad ez ellen a városban?
Azok, akik hozzájárultak a város pénzéhez,
Don Calogerótól, a polgármestertől kaptak kölcsönt, szóval…
Miért lázadnának? Állj!
Van valaki, aki nem tartozik neki?
Nos, például én.
Herceg úr.
Gyerünk! Futás!
Hercegné?
Szeretnék bocsánatot kérni.
És tőled is, Concetta.
Sajnálom.
Egy senki volt.
Honnan szerzett tőkét, hogy uzsorás legyen?
Amikor a vörösingesek megérkeztek Genovából,
Sedara felvásárolta a tartomány teljes búzakészletét.
Várt egy hónapot, majd mikor elkezdődött a megszállás,
háromszoros áron eladta.
Alacsony áron vett egy birtokot Marcában,
és csodák csodájára egy kénbánya volt alatta.
Isten csapása.
Gazdagabb az ördögnél!
És nem fog leállni, amíg meg nem szerzi, amit akar.
És mi az?
Maga.
Maga akar lenni.
Az a lány…
Azt kívántam, bár Zeusz lennék,
hogy egy fehér bikává változzak,
és megkapjam őt
ott helyben.
Mondjon el egy imát, őfelsége!
Az majd kitisztítja az elméjét,
megnyugtatja a testét
és kiüríti a szívét.
Nem érti.
Nem a buja gondolatok miatt aggódom.
Én viszont igen.
Azt kívánom, bár meghalnának!
Akik át akarnak taposni rajtunk.
Akik nappal mosolyognak
és fejet hajtanak,
éjjel viszont kirabolnak minket.
Ha hitetlen király lennék,
a családom védelme érdekében
mind megöletném őket.
Jó reggelt!
Sajnos egy békésebb megoldást kell találnom arra,
hogy visszaszerezzem, ami a miénk.
Igen.
Legszívesebben egy pisztollyal vagy késsel tenném.
Ez a bűnöm.
Concetta, szerelmes vagy?
Nem mondhatod el senkinek.
Megsimogatta már a hajad?
Megcsókolta a nyakad?
Vagy végigsimított a kezével a fenekeden?
Ne haragudj, Concetta! Néha elég pimasz tudok lenni.
Téged ki csókolt meg először?
Egy francia férfi?
Vagy egy orosz költő?
Egy donnafugatai kőfaragó fia.
És mi lett belőle?
Az apám összeverette és lehajíttatta a hegyoldalon.
Másmilyen gyerekkorunk volt.
És vele mi a helyzet?
Nem árulod el, ki az?
SZAVAZZON IGENNEL AZ EGYSÉGES OLASZORSZÁGÉRT!
Angelica kisasszony!
Egy érett barack!
Tedd el, különben összekoszolja a ruhád!
Tancredi!
Concetta!
Emlékszel Cavriaghire. És Tassonire.
Nem is írtál róla. Hogy jössz.
Haragszol rám?
Amiért beszéltem a dologról Pirrone atyának?
Nem, Concetta, ugyan!
Sajnálom, de muszáj volt elmondanom valakinek.
Köszönök a bácsikámnak.
- Stella nénikém. - Szia!
- Üdv újra itt! - Jó napot, bácsikám!
Mik a szándékaid?
Önnel tölteni a nyár hátralévő részét.
Ne nézz hülyének, mert kitöröm a lábad!
Ki miatt jöttél vissza?
Concetta miatt?
Nem.
Képzelj el egy ilyen unokatestvért!
Túl szerény.
Ő jobban tetszik.
Ő a polgármester lánya.
Cavriaghi!
Még senki sem gyanúsított meg diszkriminációval.
Sedara kisasszony?
Megengedi?
Don Tancredi.
Herceg úr.
Egy kis hozzájárulás a fesztiválhoz.
Folyton csak elveszünk, anélkül, hogy visszaadnánk.
Ezért a városi tanács úgy döntött, hozzájárul a költségekhez.
Ahhoz, amit magamra vállaltam?
Igen.
Szerintem nincs is a tanácsnak pénze.
Csak Don Calogero Sedarának, a polgármesternek van.
Nem igaz?
Sokféleképpen meg lehet fogalmazni valamit.
Tartsa meg a pénzét!
És ne hagyja, hogy a lánya akárkivel együtt táncoljon!
Egy gróf, ugye?
Sokféle gróf létezik.
És ilyen gróffal nem kellene táncolnia?
Hívattak.
Százados!
- Mi a gond? - Menj!
Jól emlékszem rá.
Volt egy megállóhely Messina közelében.
Csak annyit kellett mondanunk: „Sürgős kérés őfelségének”,
és a lovak rögtön megjelentek.
Szóval átadtuk nekik,
és igazából a palermói hotel számlája volt az.
Még szerencse, hogy nem tudnak olvasni.
Hagyjátok abba! Hagyjátok játszani Chiarát!
A zongora mindenkié, Concetta.
Van egy ötletem!
Játsszunk egy játékot!
- Ne, Cesco, kérlek! - Milyen játékot?
Ez a lehető legjobb ház egy bújócskához.
Kérdezzetek bárkit!
Falconeri, tényleg ez a kastély
a legjobb hely a bújócskához?
- Így van. - Rendben. Concetta, számolj!
- Igen, te számolsz! - Gyerünk!
- Nem tudsz számolni? - Gyere, Cavriaghi!
Maradjon itt!
Angelica?
Angelica, hallak téged.
Kívülről nem is látszik ez a rész.
Hány szoba van?
A bácsikám szerint pimaszság lenne megszámolni.
És most?
Mit csinálunk?
Nem is akar elbújni?
Azt akarom, hogy megtaláljanak.
Töltene nekem egy pohárral, gróf úr?
Hogyne.
Örülök, hogy megismerhetem, Concetta kisasszony.
Igen, amióta csak
találkoztunk Palermóban arra a rövid időre,
csak…
az ön arcát látom imádság közben.
És ha az édesapja is beleegyezik, azon tűnődtem,
velem tartana-e egy sétára?
- Persze kísérettel. - Elég ebből, gróf úr!
Sajnálom.
Az apám Tancredinek szándékozik odaígérni.
Tancredi ezt sosem említette?
Concetta kisasszony, kérem, nézze el nekem!
Tancredi maga volt az…
aki erre bátorított engem.
Miket műveltek itt?
Azt hiszem, az egyik felmenőm vezekelni járt ide.
És sanyargatni magát.
És ezek a festmények? Nem nevezném szentnek őket.
Talán neki azok voltak.
A fájdalom vezekelés és jutalom is volt.
A jutalom okozta szégyen miatt ostorozta magát.
De később ez örömet okozott neki.
És ezt a haláláig folytatta,
és a szobák romhalmazzá váltak.
Azt beszélik, nincs is pénzed.
Semmi.
De van egy házad.
Szintén romokban áll.
Azt helyre lehet hozni.
Valóban?
Hogyan?
Pénzzel.
És Concetta?
Őt elhoztad ide valaha?
Miért hoznám ide Concettát?
A béke csókja.
A béke gyengéd csókja,
amelyet egyszer
a gúnyos szemöldököm fölé helyeztél,
Olaszország…
…orom.
Ott, ahol a villám nemrég felszántotta…
Drága kedvesem…
- Sedara kisasszony! - Igen?
Későre jár.
Az édesapja joggal vonhatna felelősségre.
Megengedi, hogy hazavigyem?
- Magukkal megyek. - Nem, te itt vársz.
Kísérje a grófokat a saját szobájukba!
Kövessenek, uraim!
Indulhatunk?
Attól tartok, a hercegné nincs jó véleménnyel rólam.
A hercegné, ahogy én is, úgy gondolja, ön gyönyörű,
aki nehéz időket él át.
Talán egy férfira lenne szüksége maga mellé.
És ha egy herceg lenne az?
Többre is vágyhat az életben,
mint hogy valaki szeretője legyen.
Amikor fiatalabb voltam,
azt hittem, földműves lesz a férjem.
Aztán az apám gazdag lett,
és szép ruhákat vett nekem.
Akkor azt hittem: „Egy jogász lesz a férjem.”
Aztán az apám még gazdagabb lett.
Párizsba küldött franciául tanulni,
hogy megtudjam, mi az a gavotte és sarabande.
Most pedig már
nem tudom, kihez menjek feleségül.
Szerintem nagyon is jól tudja.
Jó éjszakát!
Tudom, mit tettem Concettával.
És mindent megteszek, hogy helyrehozzam.
Miatta nem kell aggódnod.
A szülei és a tiszteletes majd gondoskodnak róla.
Szóval áruld el, mi jár a fejedben?
Bácsikám, sosem volt semmim, ami előbb nem a magáé lett volna.
És kell valami, ami csak az enyém.
Mi van, ha már megtaláltuk?
Az egységes Olaszországért!
Szavazzanak igennel!
Őméltósága?
Várjam meg idekint?
Paolo! Pszt!
A herceg úr látni kívánja önt.
Herceg úr!
Jó napot!
Tudtam, hogy ma találkozni fogunk.
Kérem.
Foglaljon helyet!
- Pirrone atya. - Jó napot!
Kér egy italt?
Narancslikőr jó lesz?
Tessék.
Ezt kimondottan nekem készítik.
Tessék.
Arany.
Tudom, hogy ön is kér, Pirrone atya.
Az atya jelenléte
azt sugallja, hogy valami spirituális
dolog jár a fejében. Igaz?
Azért jöttem…
hogy feleségül kérjem a lányát.
Üljön le!
Tudja, az unokaöcsém, Tancredi
kétségbeesett és mély szerelmet táplál
az ön gyönyörű Angelicája iránt.
Az volt a benyomásunk,
legalábbis Angelicáé,
hogy van bizonyos egyezség Tancredi és Concetta között.
Nincsen.
Semmi ilyesmi.
Pirrone atya is megerősítheti.
Igen, megerősíthetem, hogy…
ez az igazság.
Ebben az esetben nyugodtan kijelenthetem,
hogy az én Angelicám
teljes mértékben viszonozza Tancredi érzelmeit.
Tudta, hogy a Falconerik Anjou Károly oldalán érkeztek Szicíliába?
Ez sokat elárul a neve gazdagságáról és tisztaságáról.
Hamarosan egy család leszünk.
Valóban.
Szóval azért hoztam magammal Pirrone atyát, hogy tanúskodjon
Tancredi lelkének tisztasága felől.
Hiszen ezt leszámítva,
a nevét, és amit minden hónapban tőlem kap,
elég kevés dolgot nevezhet a sajátjának.
Milyen keveset?
Alig egy dukátot.
Pirrone atya egyet fog érteni velem.
Nagy áldás, hogy ön és én…
ilyen szenvedélyesen hiszünk a szerelem isteni erejében.
Szenvedélyesen.
És milyen apa lennék,
ha nem készültem volna egy kis hozománnyal Angelicának
egy ilyen fontos esemény előtt?
Úgy van rendjén, herceg úr,
ha tudja, hogy Tancredi mire számíthat.
Hol is kezdjük?
Soha véget nem érő listát mutatott a birtokairól.
Közte van a settesoli gazdaság is, ami több mint ezer hektár.
A Gibildolcében lévő olajfa- és szőlőültetvények.
És Tancredi ezt mind megkapja a neve miatt.
A mi nevünk.
A mi nevünk, igen.
Arról is biztosított, hogy te is ugyanolyan otromba leszel?
Semmi szükség a sznobizmusra, Stella.
Dehogynincs.
Tudod, hogy hívják Don Calogero feleségét, Bastiana Sedarát?
Bestiának nevezik,
mert nem tud írni, sem olvasni,
sem beszélgetést folytatni.
És érdekel, hogy az apját minek nevezték?
Annyira közönséges
és koszos volt,
hogy egyszerűen csak Szarnak hívták.
Őt invitálod meg a családunkba.
A Bestia lányát és a Szar unokáját.
- Miért nem lépsz fel ellene? - Próbálok!
Te is pontosan tudod, hogy a házasság a hatalomról szól.
Don Calogero szeretne felemelkedni. Én felemelem őt a házasságon keresztül,
amelynek köszönhetően Tancredi a vagyonának a felét birtokolni fogja.
És Concetta?
A lányod összetört szíve hol található az ügyletben?
Az csak múló szeszély volt. Hirtelen fellángolás.
És a te hibád, hogy elhitetted velem.
És nem fogom férjhez adni olyanhoz, aki nem akarja őt.
És ha nem bocsát meg neked?
Ha örökre elveszíted?
Ő a lányom, nem pedig egy zsebóra.
Most pedig
jó éjszakát!
Kérem, csináljon valamit!
- Avatkozzon be! - Nyugalom!
- Kérem! - Nyugodj meg!
- Könyörgöm! - Nyugalom!
Meg kell nyugodnod.
Majd visszatérünk rá, ha észhez tértél. De…
már eldöntöttem.
Maga nem is az apám.
Az apám szeret engem.
Maga nem az apám.
„A szicíliai nép Olaszország részévé kíván válni,
amely egy és oszthatatlan,
Vittorio Emanuele alkotmányos uralkodó vezetése alatt.”
Igen vagy nem?
Nem.
Hogyan?
- Igen. - Igen.
Őméltósága.
Utat!
Herceg úr!
Utat a Párducnak!
Jó reggelt, herceg úr!
IGEN
Barátaim!
A szavazataikat
megszámoltuk,
ellenőriztük,
majd újra megszámoltuk és leellenőriztük!
Az „igen” szavazatok száma:
ötszáztizenkettő!
A „nem” szavazatok száma:
nulla!
Így kijelenthetem,
a többi település szavazataival együtt,
hogy a szicíliai emberek
az Olaszországgal való egyesülés mellett döntöttek,
Vittorio Emanuele alkotmányos uralkodó vezetése alatt!
Éljen az egységes Olaszország!
Éljen!
Polgármester úr!
Miféle csalás ez?
Egyetlen „nem” szavazat sincs?
És mi lett az én szavazatommal, Don Calogero?
Ugyan már!
Egyébként is maga nyert volna, mi szükség a hazugságra?
Ha így születik meg Olaszország,
olyan lesz, mint egy deformált borjú,
korrupt és szentségtörő!
Pont mint maga, Don Calogero Sedara!
Maga is korrupt!
És mindig is az lesz!
Szentségtörő!
GIUSEPPE TOMASI DI LAMPEDUSA REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Laczkó-Simon Emese