LEOPARDEN
DONNAFUGATA 1840 TJUE ÅR TIDLIGERE
Kom igjen! Opp med farta!
Kom igjen! Dumme fe!
Hit med dem, Sedara.
-Helvete! -Stans! Hvor skal dere?
Gode og sterke, ikke sant?
Hva er dette for noe?
Det er alt jeg har.
Hvis det ikke er nok…
…kan jeg ta dem tilbake.
Mor!
Hent jenta!
Don Calogero.
Signorina Bastiana.
Gratulerer med bryllupsdagen!
Til lykke!
-Kom deg ut! Helvete! -Pust.
Pust!
Kom deg ut, din djevel!
Beklager. Det er en jente.
Bedre.
Mye bedre.
Angelica.
Ser du? Dette klarer du.
-Hvem er bedre enn deg, Angelica? -Ingen, far.
Snu deg rundt.
Perfekt.
Kom igjen.
-Beklager de ikke inviterte deg. -Jævla…
Hysj.
Don Calogero Sedara. Signorina Angelica Sedara.
-Fyrstinne. -Don Calogero.
Don Fabrizio.
Angelica?
Angelica!
Fyrste.
Her kommer hovedretten!
-Den er kjempegod, borgermester -Ja.
Hvor ofte har jeg ikke nevnt denne, Angelica?
Den kan ikke beskrives.
Kanskje like greit, borgermester.
Vent litt til, så får De se hva som skjer når vi tar frem romgeleen, Angelica.
-Som en skulptur! -Vakker og smakfull.
Helt forbløffende!
Vi kan gå en tur i hagen senere, hvis du vil?
Helt eksepsjonell! Jeg har bedt fyrstinnen om oppskriften, men ingen vil gi meg den.
En familiehemmelighet.
Kyllingleveren er…
Hva er det som dufter så godt? Sedara, parfymen Deres er utsøkt.
-Var det fint i Paris, Angelica? -Ja, det føles som jeg nettopp kom hjem.
Angelica kjøpte den i Paris.
Alle lurer på hva De vil stemme.
Folk spør til stadighet hvilken side Leoparden vil ta.
Vi har aldri trengt valg her i Sicilia, så jeg har aldri stemt før.
Jeg har ingen planer om å begynne nå.
Don Fabrizios tittel og land ble gitt til ham av kongen.
Og dermed av Gud.
Dessverre er ikke kongen lenger konge.
Men Gud er fortsatt Gud.
Pater Pirrone vil glede seg over at De ser slik på det.
Det der var…
Morsomt.
-Alt i orden? -Så klart, Concetta.
Det er en stor farse.
Tror De virkelig at Garibaldi og hans konge
vil glemme hele seieren, trekke tilbake troppene og forlate Sicilia
hvis folket stemmer "nei"?
Min personlige mening, fyrste, er at folket ikke vil stemme "nei".
Så De er for, borgermester?
Fyrstinne, jeg tror bare at hvis folket endelig får en stemme,
blir de glade.
Han snakker som Tancredi.
-Gjør jeg? -Ja, helt likt.
Don Tancredi,
er De virkelig enig med min far?
Ja, signorina.
Men jeg er og enig med min onkel.
De mistet et øye i krig, men kan fortsatt ikke velge side.
Det kan ikke være en behagelig posisjon å være i.
Det har De rett i, signorina.
Hvordan mistet De øyet?
-Angelica, jeg tror ikke… -Concetta.
Det var i en landsby.
Nesten som denne.
Den var blitt okkupert av bønder.
Avdelingen min ble sendt som forsterkning til en annen som hadde havnet i problemer.
Men så viste det seg at de ikke var i problemer.
De var problemet.
Det var en avdeling av nyrekrutterte sicilianere
som beruset på rødskjortenes makt plyndret hele landsbygden.
Pater Pirrone, dessverre kan jeg fortelle at de ble funnet da de plyndret klosteret.
-Og dere forsvarte nonnene? -Vi forsøkte, Concetta.
Men dessverre lyktes vi ikke.
Og det var da…
Uansett, abbedissen ble kastet fra et vindu.
Kjære vene!
Men ingen av de andre
ble besudlet eller vanæret på noen måte.
-Kanskje var de for gamle og stygge? -Tancredi!
Uansett, signorina Angelica…
Jeg er sikker på at situasjonen ville vært en annen
hvis De var blant novisene.
Det ville ha krevd en hel bataljon å holde dem unna Dem!
Du er ikke med våpenfellene dine nå!
Hvordan våger du å fornærme oss slik?
Hvordan våger du?
-Du skulle ha kastet dem ut! -Ro deg ned, Stella.
Du burde kastet dem ut! Borgermesteren, datteren og Tancredi!
Ut på gaten!
Det skjedde ikke noe alvorlig.
Tancredi ble revet med, dro en upassende spøk og en vakker pike lo.
Du burde kutte båndene til dem, offentlig! Statuere et eksempel av piken!
-For Concetta, om ikke annet. -Ingen lo av Concetta.
Hva gjorde piken for å fornærme henne?
Hun satt ved hennes side.
Litt av en skrape.
Du…
Du kan underholde deg med datteren til en patetisk borgermester når du selv vil.
Men ikke foran mine døtre!
Har du glemt at de er fyrstinner?
Apropos…
Hva foregår mellom deg og Concetta?
Skal jeg ta det seriøst?
Jeg vet ikke, onkel.
Jeg vet bare ikke.
-Hva er det du gjør? -Drar min vei.
Blir jeg her så mye som én dag til, vil jeg gjøre noe jeg angrer på.
Det er natt. Få deg en god natts søvn, så kan du bestemme deg i morgen.
Jeg har bestemt meg.
Jeg drar.
Dra hvor pokker du vil, bare pass på å la høre fra deg.
Pater Pirrone er fornøyd med deg.
Han syns det var bra av deg å si ifra i går.
Noe jeg ikke gjorde.
Tancredis oppførsel var uakseptabel og ufin.
Han ble vansiret i kamp. Han prøver å spøke det bort.
-Vi burde unnskylde ham, eller hva? -Unnskylde ham?
Og prøve å forstå smerten hans.
Har klosteret gjort seg så sentimental, er det kanskje best du ikke drar tilbake.
Det vil jeg ikke heller. Jeg vil gifte meg.
Jeg elsker ham, far.
Sammen vil vi elske deg, og du vil elske oss enda høyere.
Fyrstinne.
Etterkommeren av deres grunnlegger, den salige Corbera,
ber Dem ydmykt om å få søke tilflukt.
Vi takker vår salige Corbera som etterlot oss denne stein.
En stein som djevelen kastet mot henne,
og som Deres Eksellenses fromme forløper, tvang tilbake med Guds kraft.
Amen.
Dette er de beste mandelkjeksene i hele Sicilia.
Og dermed i hele verden.
Abbedisse.
Disse benkene
er nye.
Og jeg kan se at også deler av taket er renovert.
Ja, det er det, Deres Eksellense.
Og fontenen… flommer over igjen.
Hvordan er det mulig?
Fontenen ble reparert for å markere Deres besøk, Eksellense.
Hvem reparerte den?
Steinhuggeren sendte en arbeider.
Jeg mente, hvem betalte for alt dette?
For, som De ser,
er midlene deres fortsatt her, i hånden min.
Borgermesteren. Don Calogero, Deres eksellense.
Sedara?
Hvorfor skulle han gjøre det?
Han bor her, Deres Eksellense. De kommer kun én gang i året.
Lot De ham tilfeldigvis slippe inn her?
Min kjære don Ciccio.
-Don Fabrizio. -Skal vi?
Måtte legemet til Vår herre Jesus Kristus beskytte Deres sjel.
Amen.
Han greide til og med å slippe inn i klosteret!
Hvorfor blander han seg slik?
Jeg har alltid dekket alle utgifter der.
Borgermesteren føler at landsbyrådet bør betale for Donnafugatas utgifter.
Men det er ikke slik vi har gjort det her.
Er det ingen i landsbyen som protesterer?
Alle som har bidratt til landsbyens midler
har fått låne penger av don Calogero, borgermesteren, så…
Hvorfor skulle de protestere?
Er det ingen som ikke skylder ham penger?
Vel, jeg.
Fyrste.
Kom igjen! Løp!
Fyrstinne?
Jeg må be om tilgivelse.
Av Dem og, Concetta.
Jeg er lei for det.
Han var lutfattig.
Hvor fant han pengene til å bli en ågerkarl?
Da rødskjortene ankom fra Genova,
kjøpte Sedara hele provinsens hvetereserver.
Han ventet en måned, og da invasjonen startet,
solgte ham dem for tredobbel pris.
Han kjøper verdiløs mark i Marca til lav pris,
og så, har du sett, finner de en svovelmine der.
Han er en plage fra Gud. Han er rikere enn djevelen!
Og han gir seg ikke før han får det han vil ha.
Og det er?
Dem.
Han ønsker å bli Dem.
Den piken…
Jeg bekjenner at jeg gjerne skulle vært Zevs,
så jeg kunne ha forvandlet meg til en hvit okse
og tatt henne, der på stedet.
Bønn, Deres Eksellense.
Bønn vil klarne tankene Deres,
kjøle ned kroppen
og roe ned Deres hjerte.
De forstår ikke.
Jeg bekymrer meg ikke over et par lidderlige tanker.
De bekymrer meg.
Jeg ønsker dem døde.
Disse folkene som ønsker å tråkke på oss.
De som smiler og bukker på dagtid,
for så å plyndre oss om natten.
Hadde jeg vært en hedensk konge,
for å verne om familien min,
ville jeg fått dem alle drept.
God morgen.
Det smerter å måtte finne en sivilisert måte å vindisere det de har tatt.
Ja.
Jeg hadde foretrukket pistol eller kniv.
Det er dette som er min synd.
-Concetta, er du forelsket? -Ikke si det til noen.
Har han noen gang strøket deg over håret? Har han kysset nakken din?
Eller sneket en hånd over baken din?
Unnskyld, Concetta. Jeg kan være litt ufin iblant.
Hvem var den første til å kysse deg?
Var det en franskmann? Eller en russisk poet?
Sønnen til steinhuggeren i Donnafugata.
Og hva hendte?
Min far fikk ham julet opp og kastet ned fjellet.
Vi har hatt to ulike barndommer, vi to.
Og han?
Vil du ikke si hvem han er?
STEM JA TIL ET FORENT ITALIA!
Signorina Angelica!
En moden fersken!
Spar den, så du ikke søler til kjolen.
Tancredi!
Concetta.
Du husker Cavriaghi og Tassoni.
Du ga ikke beskjed om at dere kom.
Er du sint?
-Fordi jeg snakket med pater Pirrone? -Nei, Concetta, vær så snill.
Beklager. Men jeg trengte å si det til noen.
Jeg bør hilse på onkel.
-Tante Stella. -God dag.
-Velkommen tilbake. -God dag, onkel.
-Hva er intensjonen din? -Å tilbringe sommeren med dere.
Ikke våg å ta meg for idiot!
Hvem er du her for?
Concetta?
Nei.
Tenk å ha en kusine som henne.
For spak.
Det der er mer min smak.
-Det er borgermesterens datter. -Cavriaghi!
Ingen har da anklaget meg for å diskriminere.
Signorina Sedara?
Får jeg?
Don Tancredi.
Fyrste.
Et lite bidrag til festivalen.
Vi tar og tar og tar uten å gi noe tilbake.
Så landsbyrådet har bestemt at det bør være med å dekke utgiftene.
Landsbyrådet ønsker å bidrag til utgiftene jeg påtar meg i dag?
Ja.
Det finnes ingen landsbymidler.
Det fins nok kun don Calogero Sedara, borgermesteren.
Eller hva?
Det fins mange måter å beskrive samme ting på.
Behold pengene Deres.
De burde ikke la datteren Deres danse med hvem som helst.
-Han er greve, er han ikke? -Det fins mange typer grever.
Og hun burde ikke danse med en slik greve?
Du er blitt tilkalt.
Kaptein.
-Hva er problemet? -Gå.
Jeg husker det godt. Vi var rett ved et knutepunkt i nærheten av Messina.
Så fort vi sa:
"Tjenesteforsending fra Hans Majestet", og vips så var hestene der.
Så vi ga dem ordrene,
som i virkeligheten var regningen fra hotellet vårt i Palermo.
Gudskjelov kan ingen her lese…
Vær så snill. La Chiara spille eller hold opp.
Pianoet er for alle, Concetta.
Jeg har en idé!
La oss leke en lek.
-Nei, Cesco, vær så snill. -En lek?
Det fins ikke bedre sted å leke gjemsel. Spør hvem som helst.
Falconeri, er Donnafugata-palasset det beste stedet å leke gjemsel?
-Uten tvil. -Perfekt. Concetta, du står!
-Ja, du står. -Du står!
-Kan du ikke telle? -Kom, Cavriaghi!
Du blir her.
Angelica?
Jeg kan høre deg, Angelica.
Utenfra kunne man aldri gjettet at denne delen eksisterte.
Hvor mange rom er det her?
Onkel sier alltid at det ville vært vulgært å telle dem.
Og nå?
Hva gjør vi?
-Skal De ikke engang prøve å gjemme Dem? -Kanskje jeg ville bli funnet.
Kan De fylle et glass til meg, greve?
Slå Dem ned.
Så hyggelig å bli kjent med Dem, signorina Concetta.
Ja, helt siden vårt møte i Palermo, om enn kortvarig,
er det…
Deres vakre ansikt jeg ser når jeg ber.
Så hvis Deres far tillater det, lurer jeg på om De vil gå en tur med meg.
-Med anstand, så klart… -Det holder, greve.
Beklager.
Faren min skal love meg bort til Tancredi.
Hva? Har Tancredi aldri nevnt det?
Signorina Concetta, beklager min klossethet.
Det var Tancredi selv… som oppmuntret meg til å gjøre kur til Dem.
Hva gjorde de på rommet her?
Jeg tror en av mine forfedre kom hit for å gjøre bot.
Og tukte seg selv.
Og disse maleriene? De er ikke akkurat hellige.
Kanskje de var det for ham.
Smerte var både straff og belønning.
Og skammen fra belønningen måtte tuktes med pisken.
Men så ble tuktingen til nytelse.
Og slik fortsatte det til hans død og disse rommene forfalt.
-Folk sier at du ikke har penger. -Ikke ett øre.
Men du har et hjem.
Også det i ruiner.
Ruiner kan bygges opp igjen.
Å ja?
Hvordan?
Med penger.
Og Concetta?
Har du tatt med henne hit?
Hvorfor skulle jeg tatt med Concetta hit?
Et fredens kyss.
Et ømt fredens kyss
som du plasserte
på mitt foraktfulle bryn.
Italias…
…topp.
Der, furet av det nylige lynet…
Min kjære møy…
-Signorina Sedara. -Ja?
Det er svært sent.
Deres far har all rett til å irettesette meg.
Vil De la meg følge Dem hjem?
-Jeg blir med. -Nei, du venter på meg her.
Følg grevene til sine rom.
Denne vei, unge herrer.
Skal vi?
Jeg er redd fyrstinnen ikke har så høye tanker om meg.
Fyrstinnen, som meg, syns De er en vakker pike
som navigerer en skjør tid i Deres liv.
Kanskje De trenger en mann ved Deres side til å veilede Dem.
Hva om den mannen var en fyrste?
De kan ha større planer for livet enn å bli en manns elskerinne.
Da jeg var barn,
forventet jeg å bli bondekone.
Så ble faren min rik og kjøpte fine kjoler til meg.
Så jeg begynte å forvente å gifte meg med en byadvokat.
Og så ble min far enda rikere.
Han sendte meg til Paris for å lære fransk og forskjellen på gavott og sarabande.
Og nå… vet jeg ikke lenger hvem jeg skal gifte meg med.
Det tror jeg De vet svært godt.
God natt.
Jeg vet hva jeg har gjort mot Concetta. Jeg skal gjøre det godt igjen.
Ikke tenk på Concetta.
Hun har sine foreldre og sin prest til å ta vare på seg.
Så, fortell, hva er dette?
Onkel, jeg har aldri hatt noe i mitt liv som ikke først var ditt.
Nå trenger jeg noe som er mitt.
Hva om vi har funnet det?
Stem for et forent Italia!
Stem ja i folkeavstemningen!
Deres Eksellense?
Skal jeg vente her?
Paolo! Psst!
Borgermester, fyrsten er her.
Fyrste.
God dag.
Jeg følte på meg at jeg fikk se Dem i dag.
Stig på.
Sett Dem ned.
-Pater Pirrone. -God dag.
Vil De ha noe å drikke? Appelsinlikør?
Her.
De lager denne til meg personlig.
Sånn.
Gull.
Jeg vet De gjerne vil ha, pater Pirrone.
Paters tilstedeværelse
sier meg at De har noe spirituell i mente?
Jeg har kommet hit…
…for å be om Deres datters hånd.
Sett Dem.
Det viser seg at min nevø, Tancredi,
har falt fullstendig og desperat for Deres makeløse Angelica.
Det var vårt inntrykk, eller Angelicas kan man si,
at det var en overenskomst mellom Tancredi og Concetta.
Nei. Ingenting slikt. Det kan Pater Pirrone bekrefte.
Ja, jeg kan bekrefte at…
det stemmer.
Uansett, jeg kan si, uten tvil,
at min Angelica
helt og fullt gjengjelder Tancredis hengivenhet.
Visste De at Falconeri-familien kom til Sicilia med Karl I av Anjou?
Det taler sitt tydelige språk om hans navns rikdom og kyskhet.
Snart er vi én familie.
Så sannelig.
Jeg kom hit med Pater Pirrone, for han kan garantere for vår Tancredis uskyld.
For annet enn det,
hans navn og det jeg gir ham hver måned,
har han lite av verdslig gods han kan kalle sitt eget.
Hvor lite?
Med nød en dukat.
Pater Pirrone vil si seg enig.
Det er en velsignelse at De og jeg
har en slik voldsom tro på kjærlighetens hellige kraft.
Voldsom.
Hva slags far ville jeg vært om jeg ikke hadde lagt til side litt for Angelica
i påvente en slik gledelig anledning?
Det er bare rett og riktig, fyrste, at De vet hva Tancredi kan sette sin lit til.
Hvor skal vi begynne?
Han ramset opp en uendelige liste eiendommer.
Selv Settesoli, som er over tusen hektar.
Alle olivenlundene og vinmarkene i Gibildolce.
Og Tancredi vil få alt dette, takket være hans navn.
-Vårt navn. -Ja, vårt navn.
Lovte don Calogero også å gjøre deg like taktløs som seg selv?
-Dette er ikke tiden for snobberi, Stella. -Jo, det er det.
Vet du hva de kaller don Calogeros kone? Bastiana Sedara?
De kaller henne Beistet,
for hun kan hverken skrive, lese eller konversere.
Vil du vite hva de kalte faren hennes?
Han var så grov, så skitten, at de like greit kalte ham Skiten.
Det er disse du inviterer inn i familien.
Datteren av Beistet og datterdatter av Skiten.
-Hvorfor kjemper du ikke imot? -Jeg prøver!
Du vet like godt som meg at ekteskap handler om makt.
Don Calogero vil opp og frem.
Det kan jeg hjelpe ham med ved å godta dette ekteskapet
som vil sørge for at Tancredi vil få eierskap over halve hans formue.
Og Concetta?
Hvor står din datters knuste hjerte i denne handelen?
Det var et forbigående svermeri. Et innfall.
Og det er din feil at jeg trodde på det.
Jeg gir ikke min datter til en som ikke vil ha henne.
Hva om hun aldri tilgir deg? Om du mister henne for alltid?
Hun er datteren min, ikke et lommeur.
Og nå… god natt.
Du må få stanset det!
-Få stanset det! -Ro deg.
-Det må du! -Ro deg ned.
-Jeg ber deg! -Ro deg ned.
Du må roe deg ned.
Vi kan snakke om dette når du har roet deg ned. Men…
Avgjørelsen er tatt.
Du er ikke min far.
Min far er glad i meg.
Du er ikke min far.
"Det sicilianske folket ønsker å bli en del av Italia, ett og udelelig,
under Vittorio Emanuele, deres konstitusjonelle monark."
Ja eller nei?
Nei.
Hm?
Ja.
Deres eksellense.
Gå til side.
Fyrste.
Gjør plass for Leoparden.
God morgen, fyrste.
JA
Venner!
Deres stemmer er blitt telt opp,
kontrollert,
og så telt og kontrollert igjen!
Stemmer for:
512!
Stemmer imot:
Null!
Jeg kan dermed erklære,
i overensstemmelse med våre nabokommuner,
at det sicilianske folk
har bestemt seg for å forenes med Italia
under Vittorio Emanuele, deres konstitusjonelle monark.
Lenge leve et forent Italia!
Hurra!
Borgermester!
Hva slags oppspinn er dette? Ikke én eneste stemme imot?
Hva skjedde med min stemme, don Calogero?
La meg være i fred!
Dere kunne ha vunnet uansett, så hvorfor vinne med løgner?
Er det slik Italia skal fødes?
Som en deformert kalv, korrupt og uhederlig?
Som Dem, don Calogero Sedara?
De er korrupt! De vil alltid være korrupt!
Uhederlig!
BASERT PÅ LEOPARDEN AV GUISEPPE TOMASI DI LAMPEDUSA
Tekst: Elin Wikstrøm