GHEPARDUL
DONNAFUGATA, 1840 CU 20 DE ANI ÎN URMĂ
Haideți! Mișcați-vă!
Haideți! Animale tâmpite!
- Dă-le încoace, Sedara. - Ia-le!
Stați! Unde vă duceți?
Sunt frumoase și puternice, nu?
Câteva monede?
E tot ce am.
Dacă nu sunt de ajuns…
îi iau înapoi.
Mamă, adu fata!
Don Calogero!
Dră Bastiana!
Felicitări! Să fiți fericiți!
Mulți ani fericiți!
- Ieși odată! La dracu'! - Respiră!
Respiră!
Afară, diavol cu coarne!
Îmi pare rău. E fată.
E mai bine.
E mult mai bine.
Angelica.
Vezi că poți?
- Angelica, cine e mai bun decât tine? - Nimeni, tată.
Întoarce-te!
Perfect!
Să mergem!
- Îmi pare rău că nu te-au invitat. - Nenorociții…
Don Calogero Sedara și dra Angelica Sedara!
- Principesă! - Don Calogero.
Don Fabrizio!
Angelica?
Angelica!
Principe!
Avem timballo!
- E delicios, dle primar. - Știu.
Angelica, de câte ori ți-am povestit? Nici nu am cuvinte să-l descriu.
Nici să nu încercăm, dle primar.
Dacă așteptăm puțin, veți vedea cum iese jeleul de rom, dră Angelica.
E ca o sculptură.
- Frumos și gustos! - Magnific!
Mai târziu, putem face o plimbare în grădină.
E excepțional. I-am cerut Principesei rețeta.
Nimeni n-a vrut să mi-o spună.
- E secretă. - Pe bună dreptate.
Ficatul de pui e de-a dreptul…
Simt un parfum delicat. Dle Sedara, e apa dv. de colonie?
- Angelica, ți-au plăcut Franța, Parisul? - Da. Parcă ieri m-am întors.
Mi-a adus-o Angelica de la Paris.
Toată lumea se întreabă ce veți vota, Principe.
Mă întreabă întruna pe mine ce tabără va alege Ghepardul.
În Sicilia, n-am avut nevoie de alegeri, așa că n-am votat niciodată.
Nu intenționez să încep acum.
Don Fabrizio a primit titlul și moșiile de la rege.
Adică de la Dumnezeu.
Din păcate, regele acela nu mai e rege.
Dar Dumnezeu e tot Dumnezeu.
Părintele Pirrone e foarte fericit că așa vedeți lucrurile.
Ați spus un lucru…
Foarte amuzant.
- E totul în regulă? - Da, Concetta.
E o mare farsă.
Chiar credeți că Garibaldi și regele lui vor uita de victorie,
vor rechema trupele și vor părăsi Sicilia dacă poporul votează „Nu”?
Principe, după părerea mea,
oamenii nu vor vota „Nu”.
Și sunteți de acord cu asta, dle primar Sedara?
Principesă, sunt de părere că dacă oamenii sunt în sfârșit ascultați,
vor fi fericiți.
Vorbește ca Tancredi.
- Da? - Vorbiți la fel.
Don Tancredi, sunteți de aceeași părere cu tatăl meu?
Da, domnișoară.
Dar și cu unchiul meu.
Să pierzi un ochi în luptă și să nu știi de partea cui ești!
Sigur nu e o poziție prea confortabilă.
Aveți dreptate, domnișoară.
Cum ați pierdut ochiul?
- Angelica, nu cred că… - Concetta!
Eram într-un orășel.
Unul foarte asemănător cu acesta.
Fusese ocupat de țărani.
Compania mea a fost trimisă să ajute o alta, care avea probleme.
Dar, vedeți domniile-voastre, nu ei aveau probleme.
Ei erau problema.
Era o companie de sicilieni abia recrutați.
Îmbătați de puterea cămășilor roșii, făceau prăpăd în oraș.
Părinte Pirrone, trebuie să vă spun că i-am găsit jefuind o mănăstire.
- Le-ați protejat pe maici? - Am încercat, Concetta.
Din păcate, nu am reușit.
Atunci s-a întâmplat.
Una peste alta, stareța a fost aruncată pe fereastră.
Dumnezeule!
Dar niciuna dintre celelalte maici nu a fost abuzată
sau dezonorată în alt fel.
- Poate că erau prea bătrâne și urâte! - Tancredi!
Totuși, dră Angelica,
sunt sigur că alta ar fi fost situația dacă erați și dv. printre novice.
Ar fi fost nevoie de un batalion ca să-i smulgă de pe dumneata!
Tancredi, nu suntem la popotă!
Cum îndrăznești să ne insulți așa?
Cum îndrăznești?
- Trebuia să-i dai afară! - Calmează-te, Stella.
Să-i fi dat afară pe primar, pe fiica lui și pe Tancredi.
- Să-i fi aruncat în stradă! - Nu s-a întâmplat nimic grav.
Tancredi a exagerat, a făcut o glumă nepotrivită,
și o fată frumoasă a râs.
Ar trebui să te dezici public de ei. Să dai un exemplu cu fata aia.
- Chiar și numai pentru Concetta. - Nu s-a râs de Concetta.
Ce a făcut așa grav fata aia? Cu ce a jignit-o?
S-a așezat lângă ea.
E ditamai cicatricea!
Ascultă-mă.
Poți să te distrezi cu fiica unui jalnic primar de la țară
oricând și oriunde vrei.
Dar nu în fața fiicelor mele.
Ai uitat că sunt principese?
Și, dacă tot veni vorba…
ce tot aud despre tine și Concetta?
Să o iau în serios?
Nu știu, unchiule.
Pur și simplu nu știu.
- Ce faci? - Plec.
Presimt că dacă mai stau o zi, o să fac ceva ce voi regreta.
E noapte. Culcă-te, odihnește-te.
- Iar mâine-dimineață… - Am hotărât deja.
Plec.
Du-te! Du-te și fă-ți de cap unde vrei. Doar trimite-ne vești când și când.
Părintele Pirrone e foarte mulțumit de tine, să știi.
Crede că ai făcut bine intervenind ieri, spre deosebire de mine.
Comportamentul lui Tancredi a fost inacceptabil și grosolan.
Războiul l-a desfigurat. Încearcă să ia totul în glumă. E normal.
Cred că ar trebui să-l scuzăm, nu?
- Să-l scuzăm? - Și să-i înțelegem durerea.
Dacă mănăstirea te-a făcut așa sensibilă, poate că n-ar trebui să te întorci acolo.
Nici nu vreau.
Aș vrea să mă mărit.
Îl iubesc, tată!
Împreună, te-am iubi mai mult. Și tu ne-ai iubi mai mult.
Principesă!
Urmașul Binecuvântatei Corbera, fondatoarea mănăstirii voastre,
vă imploră cu umilință să-i oferiți găzduire.
Să-i mulțumim Binecuvântatei Corbera.
Ea ne-a lăsat aici această piatră pe care diavolul a aruncat-o asupra ei
și pe care sfânta voastră străbună a respins-o prin puterea Domnului.
Amin.
Aceste prăjituri cu migdale sunt cele mai bune din Sicilia.
Adică din întreaga lume.
Maică Superioară,
băncile acestea…
sunt noi.
Văd că și acoperișul a fost parțial renovat.
Așa e, Excelență.
Iar apa din fântână țâșnește din nou.
Cum e posibil?
Fântâna a fost reparată în cinstea vizitei voastre, Excelență.
- Cine a reparat-o? - Zidarul nostru a trimis un muncitor.
Întrebarea era: cine a plătit toate aceste reparații?
După cum știți,
fondurile mănăstirii sunt încă aici, în mâinile mele.
Primarul. Don Calogero, Excelență.
Sedara?
Ce treabă are el aici?
El e aici, Excelență. Domnia-voastră veniți o dată pe an.
I-ați permis cumva să intre aici?
Dragul meu don Ciccio!
- Don Fabrizio! - Mergem?
Trupul Domnului nostru Isus Hristos să vă păzească sufletele.
Amin!
A reușit și să intre în mănăstire! De ce se amestecă în asta?
Eu am plătit mereu cheltuielile mănăstirii.
- Primarul vrea… - Ce?
…ca primăria să plătească tot ce ține de Donnafugata.
Niciodată nu a fost așa.
Nimeni din oraș nu protestează?
Toți cei care au contribuit la fondurile orașului
au împrumutat bani de la don Calogero, primarul, așa că…
De ce ar protesta?
E cineva care nu-i datorează bani?
Eu, de exemplu.
Principe!
După ele! Fugiți!
Principesă!
Vă cer iertare.
Și dumneavoastră, Concetta.
Vă rog să mă iertați.
Nu avea după ce bea apă.
De unde a avut bani să devină cămătar?
Când au venit Cămășile Roșii de la Genova,
Sedara a cumpărat toate rezervele de grâu din provincie.
A așteptat o lună și, când a început invazia,
a vândut totul cu preț triplu.
Cumpără în Marca un teren fără valoare, la un preț mic,
și ce să vezi, dedesubt e o mină de sulf.
E un flagel de la Dumnezeu. E mai bogat decât diavolul!
Nu se va opri până nu obține ceea ce vrea.
Și ce vrea?
Vrea… statutul domniei-voastre.
Fătuca aia…
Mărturisesc că aș fi vrut să fi fost Zeus,
să mă transform într-un taur alb
și să o posed chiar acolo, în clipa aceea.
Rugăciuni, Excelență.
Rugăciunile vă vor limpezi mintea,
vă vor răcori trupul
și vă vor ostoi inima.
Nu ați înțeles.
Nu aceste gânduri păcătoase sunt problema mea.
Dar sunt problema mea.
Aș vrea să-i văd morți
pe toți acești oameni care vor să ne încalece.
Care zâmbesc și se pleacă în fața noastră ziua,
dar ne jefuiesc noaptea.
Dacă eram un rege păgân,
pentru a-mi proteja familia,
i-aș fi ucis pe toți.
Bună dimineața!
Sufăr că trebuie să găsesc o cale mai civilizată
să recuperez tot ce au luat.
Da.
Aș prefera să folosesc un pistol sau un cuțit.
Acesta e păcatul meu.
- Concetta, ești îndrăgostită? - Să nu spui nimănui.
Ți-a trecut vreodată mâna prin păr? Te-a sărutat pe gât?
Și-a lăsat mâna să coboare pe fundul tău?
Îmi pare rău, Concetta. Uneori sunt cam vulgară.
Cine te-a sărutat prima dată?
Un francez? Sau un poet rus?
Băiatul unui zidar din Donnafugata.
Și ce s-a întâmplat?
Tata l-a bătut și l-a aruncat de pe munte.
Noi două am avut copilării foarte diferite.
Dar băiatul tău?
Nu-mi spui cine e?
VOTAȚI „DA” PENTRU ITALIA UNITĂ!
Dră Angelica!
O piersică coaptă!
Mănânc-o mai târziu, să nu-ți pătezi rochia.
Tancredi!
Concetta!
Îi mai știi pe Cavriaghi și pe Tassoni.
Nu ne-ai scris să ne anunți că veniți.
Ești supărat?
Fiindcă am vorbit atunci cu părintele Pirrone?
Nu, Concetta.
Îmi pare rău, dar trebuia să vorbesc cu cineva.
Mă duc să-l salut pe unchiul.
- Mătușă Stella! - Bună ziua!
- Bine ai revenit! - Bună ziua, unchiule!
Ce intenții ai?
Să petrec restul verii cu voi.
Nu mă lua peste picior, că ți le rup pe amândouă.
Pentru cine te-ai întors?
Pentru Concetta?
Nu.
Cum ar fi să ai o verișoară ca ea?
E prea cuminte.
- Asta e pe gustul meu. - E fiica primarului.
Cavriaghi! Nimeni n-a putut zice vreodată că discriminez pe cineva.
Dră Sedara?
Îmi permiteți?
Don Tancredi! Principe!
O mică contribuție pentru festival.
Luăm întruna fără să dăm nimic înapoi.
Consiliul local a hotărât să contribuie la cheltuieli.
Să dea banii din fondurile orașului pentru cheltuielile de azi?
Da.
Nu cred că există fonduri ale orașului.
Cred că e vorba doar de don Calogero Sedara, primarul.
Nu?
Poți descrie un lucru în multe feluri.
Păstrați-vă banii!
N-ar trebui să vă lăsați fiica să danseze cu oricine.
- E conte, nu? - Sunt multe feluri de conți.
Și n-ar trebui să danseze cu cei de felul ăsta?
Ești chemat.
Căpitane!
- Care e problema? - Du-te!
Sigur că îmi amintesc. Eram la un popas lângă Messina.
A fost suficient să zicem: „E o urgență, suntem în serviciul Majestății Sale”,
și caii au apărut ca prin magie.
Le-am arătat ordinele noastre,
care erau, de fapt, note de plată de la hotelul din Palermo.
Bine că aici nu știe nimeni să citească.
- Ajunge! Las-o pe Chiara să cânte. - Pianele sunt pentru toți, Concetta.
Am o idee!
Să jucăm un joc!
- Nu, Cesco. Te rog. - Ce joc?
E casa perfectă pentru un joc de-a ascunselea.
Întrebați pe oricine.
Falconeri, e palatul Donnafugata cel mai bun pentru un joc de-a ascunselea?
- Absolut. - Bine. Concetta, tu cauți!
Da, tu cauți!
- Nu știi să numeri? - Vino, Cavriaghi!
Tu stai aici!
Angelica?
Angelica, te aud.
De afară, nu-ți dai seama că există aripa asta.
Câte camere sunt?
Unchiul meu spune că ar fi o grosolănie să le numărăm.
Și acum, ce facem?
Nici nu încercați să vă ascundeți?
Poate că voiam să fiu găsit.
Îmi oferiți un pahar, conte Cavriaghi?
Vă rog!
Mă bucur că vă cunosc, dră Concetta.
De atunci…
de când ne-am văzut fugitiv la Palermo,
sunt…
Văd chipul vostru minunat de câte ori mă rog.
Dacă tatăl vostru permite,
mă întrebam dacă ați vrea să faceți o plimbare cu mine.
- Chiar și însoțiți de… - Conte, opriți-vă!
Iertați-mă.
Tatăl meu dorește să mă promită lui Tancredi.
Ce e, Tancredi nu a pomenit nimic?
Dră Concetta, vă rog să îmi iertați această gafă.
Chiar Tancredi m-a încurajat să vă curtez.
Ce se întâmpla în camera asta?
Cred că un strămoș de-ai mei își făcea aici penitența.
Își pedepsea carnea.
Și tablourile acestea? Nu sunt chiar sacre.
Poate că pentru el erau.
Durerea era și pedeapsă, și recompensă.
Rușinea recompensei trebuia ștearsă cu biciul.
Dar, după un timp, biciuirea a devenit plăcere.
A continuat așa până a murit. Apoi, încăperile au devenit ruine.
- Se spune că nu ai bani. - Niciun ban.
Dar ai o casă.
E tot o ruină.
Ruinele pot fi reparate.
Da?
Cum așa?
Cu bani.
Și Concetta?
Ai adus-o vreodată aici?
De ce să o fi adus pe Concetta aici?
…cu un sărut al păcii
Acel blând sărut al păcii
Pe care l-ai așezat cândva
Pe fruntea mea trufașă, Italia
Pe vârful de fulgere brăzdat…
Fată dragă…
- Dră Sedara. - Da?
E foarte târziu.
Tatăl dumneavoastră ar avea dreptul să mă mustre.
Îmi permiteți să vă conduc acasă?
- Vin cu tine. - Nu, mă aștepți aici.
Condu-i pe conți în camerele lor.
Vă rog să mă urmați, domnilor.
Mergem?
Mă tem că Principesa nu are o părere bună despre mine.
Ca și mine, Principesa crede că ești o fată frumoasă
care trece printr-o perioadă delicată.
Poate că ai nevoie de un bărbat care să te îndrume.
Dacă ar fi un principe?
Poți aspira la mai mult în viață decât să devii amanta cuiva.
Când eram foarte mică, credeam că o să mă mărit cu un fermier.
Apoi, tata s-a îmbogățit,
și am primit rochii frumoase.
M-am gândit că o să mă mărit cu un avocat de la oraș.
Apoi, tata s-a îmbogățit și mai mult.
M-a trimis la Paris să învăț franceză și să știu deosebi gavota de sarabandă.
Acum…
nu mai știu cu cine o să mă mărit.
Eu cred că știi foarte bine.
Noapte bună!
Știu ce i-am făcut Concettei.
Voi face tot ce pot ca să mă ierte.
Concetta nu e treaba ta.
Părinții ei și preotul ei vor avea grijă de ea.
Spune-mi ce se întâmplă cu tine.
Unchiule, n-am avut niciodată nimic care să nu-ți fi aparținut.
Am nevoie de ceva al meu.
Dacă am găsit acel ceva?
Votați „Da” pentru o Italie unită! Votați „Da” la referendum!
Excelență?
Vă aștept aici?
Paolo!
Dle primar, a venit Principele.
Principe!
Bună ziua!
Am presimțit că o să vă văd azi.
Vă rog!
Luați loc!
- Părinte Pirrone! - Bună ziua!
Doriți ceva de băut? Am un lichior de portocale…
Iată-l!
E făcut special pentru mine.
Poftiți!
Aur curat!
Știu că ați aprecia, părinte Pirrone.
Prezența părintelui Pirrone îmi spune că vom discuta pe teme spirituale.
Am venit aici…
să vă cer mâna fiicei dumneavoastră.
Așezați-vă.
Se pare că nepotul meu Tancredi
e îndrăgostit iremediabil și fără scăpare de incomparabila dumneavoastră Angelica.
Noi aveam impresia…
Mai bine zis, Angelica avea impresia
că există un aranjament pentru Tancredi și dra Concetta.
Nu!
Nu există nimic de genul ăsta. Părintele Pirrone poate garanta.
Da, pot garanta…
că așa e.
În orice caz, pot spune fără ezitare că fata mea, Angelica,
împărtășește pe deplin sentimentele lui Tancredi.
Știați că familia Falconeri a venit în Sicilia cu Carol de Anjou?
Asta spune multe despre bogăția și puritatea acestui nume.
În curând vom fi o singură familie.
Așa este.
Oricum, am venit cu părintele Pirrone fiindcă el poate garanta
pentru puritatea sufletească a lui Tancredi.
În afară de asta,
de numele lui și de ceea ce îi dau eu lunar,
băiatul are foarte puține alte bunuri lumești.
Cât de puține?
Cam un ducat.
Părintele Pirrone va fi de acord.
E o binecuvântare că eu și domnia-voastră…
credem cu tărie în puterea divină a iubirii.
Cu tărie.
Ce fel de tată aș fi fost
dacă nu aș fi pus deoparte o zestre pentru Angelica
pentru o ocazie atât de fericită?
E corect, Principe,
să doriți să știți pe ce se poate baza Tancredi.
Cu ce să începem?
A enumerat o listă de proprietăți care părea să nu se mai termine.
Era și moșia Settesoli, care are peste o mie de hectare.
Toate livezile de măslini și podgoriile de la Gibildolce.
Tancredi le va primi pe toate datorită numelui său.
- Numelui nostru. - Al nostru, da.
Don Calogero te-a asigurat că vei ajunge la fel de vulgar ca el?
- Nu e momentul să fim snobi, Stella. - Ba e momentul perfect.
Știi cum i se zice soției lui don Calogero, Bastianei Sedara?
I se zice Bestia, fiindcă nu știe să citească sau să scrie
și nici să poarte o conversație.
Vrei să știi cum i se zicea tatălui ei?
Era atât de necioplit, atât de murdar, încât i se zicea direct Căcat.
Iată pe cine inviți în această familie.
Pe fiica Bestiei și nepoata lui Căcat.
- De ce nu te opui? - Asta fac!
Știi mai bine ca mine că e vorba de putere.
Don Calogero vrea să se ridice. Îl ridic eu, acceptând această căsătorie.
Astfel, Tancredi va primi mai mult de jumătate din averea lui.
Și Concetta?
Ce faci cu inima frântă a fiicei tale?
Pentru ea a fost doar un capriciu, atât.
E vina ta că m-ai făcut să cred altceva.
Oricum, nu mi-aș mărita fiica cu un bărbat care nu o vrea.
Și dacă nu te iartă? Dacă o pierzi pentru totdeauna?
E fiica mea, nu un ceas de buzunar.
Și acum, noapte bună!
Te rog, oprește asta!
- Oprește! - Liniștește-te.
- Trebuie! - Calmează-te!
- Te implor! - Calmează-te!
Trebuie să te liniștești.
Discutăm când îți revine luciditatea. Dar…
decizia a fost luată.
Nu ești tatăl meu.
Tatăl meu mă iubește.
Nu ești tatăl meu.
„Poporul sicilian dorește să devină parte integrantă
a Italiei unice și indivizibile,
sub conducerea lui Vittorio Emanuele, monarhul lor constituțional.”
Da sau nu?
Nu.
- Da. - Da.
Excelență!
Faceți loc!
Principe!
Faceți loc pentru Ghepard!
Bună dimineața, Principe!
DA
Prieteni!
Voturile voastre au fost numărate,
au fost verificate,
apoi renumărate și reverificate!
Voturi pentru: 512!
Voturi împotrivă…
zero!
Prin urmare, pot anunța,
având în vedere și rezultatele din celelalte orașe,
că poporul sicilian a decis
să se unească cu Italia
sub conducerea lui Vittorio Emanuele, ca monarh constituțional!
Trăiască Italia unită!
Trăiască!
Domnule primar!
Ce mascaradă e asta?
Nici măcar un vot împotrivă?
Ce s-a întâmplat cu votul meu, dle Calogero?
Lăsați-mă!
Oricum câștigați, de ce să o faceți cu minciuni?
Dacă așa se naște Italia,
e ca un vițel diform, coruptă și necinstită!
Ca tine, Don Calogero Sedara!
Ești corupt și vei fi mereu corupt!
Necinstit!
BAZAT PE ROMANUL GHEPARDUL
Subtitrarea: Dan Ilioiu