GEPARD
PALERMO, DUBEN 1861
Tancredi. Bereš si Angelicu, zde přítomnou, za svou zákonitou manželku?
Ano.
Angelico. Bereš si Tancrediho, zde přítomného,
za svého zákonitého manžela?
Ano.
Tímto vás spojuji v manželství. Ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého,
amen.
Amen.
-Jak se máte? -Dovolte, abych vám poblahopřál.
Na shledanou.
Maestro. Promiňte.
Promiňte. Přišel čas na předání darů.
Angelico. Tancredi.
Mé matce ho daroval Ferdinand První Neapolský. Mohu?
Jste tak velkorysý, princi. Je nám velikou ctí.
Strýčku. Já nemám slov. Děkuji.
Angelico, pojď. Vážení.
Pohleďte. Ano? Předveď se. Předveď se, předveď se.
Hned se vrátím.
Pochází z rodu hřebce, který patřil královně Isabele Kastilské.
Jak se jmenuje?
Dej jí jméno sám. Teď je tvoje, synu.
Budeme jí říkat Radost z Donnafugaty.
Jistěže souhlasím. Ta chudinka vyrostla mezi
Madridem a Sicílií. Na severu by umřela zimou.
Otce to ale bude mrzet.
Angelico, co… Ó. Concetto.
Přistihla jsi nás. Už teď se hádáme.
To jsem neměla v úmyslu, Angelico.
Jistě, to víme, Concetto.
Přestěhujeme se do Turína. Tancredimu nabídli místo v nové vládě.
Zní to tak nudně, viď?
Ne, určitě ne. Zřejmě máš velkou radost.
Jistě, Concetto, to mám. Děkuji.
Nechám vás.
Neprohrála jsi, Concetto. Jestli si to myslíš.
Mysli na to, kdo jsi. Na jméno svého otce. Můžeš mít přece cokoliv. A kohokoliv.
Tu máš. Mám jeden pro každou z vás.
Děkuju ti, Angelico.
Ať žijí novomanželé!
Sláva! Sláva! Ať žijou! Ať žijou!
Mamá. Kde je Concetta?
Concetta?
-Slečno, co tady děláte sama, pojďte sem. -Počkejte, půjdeme s
vámi. Doprovodíme vás.
Concetto.
Vítej, Concetto.
Okamžitě napíšu princi. Zbytek vyřešíme zítra.
Píšeme vám, abyste věděl o její přítomnosti
v našem svatém klášteře. Princezna se k nám uchýlila,
aby zde našla klid a mír, a my jsme ji přijaly v
našich posvátných zdech.
Ta je tak paličatá.
Přišel vám dopis z Turína. Váš milovaný Tancredi konečně napsal.
Přečtěte to, papá.
-Ano, Fabrizio, přečti to. -Okamžik.
Přečti to všem, prosím.
Nejdražší strýčku. Chevalley di Monterzuolo,
muž se značným vlivem v nové vládě, by vám chtěl něco nabídnout.
Očekávejte jeho návštěvu během týdne. A prosím vás,
jednejte s ním laskavě. Jistě tak učiníte.
Rád bych vám napsal i další věci. Ale brzy se koná ples pořádaný
korunním princem. A Angelica
mi nedá chvíli klidu, dokud nezhodnotím všechny její šaty.
Ani já ani má žena jsme nezapomněli,
že za pár dní bude mít narozeniny naše sestřenka Concetta. Budeme vám vděční,
když jí vyřídíte nejsrdečnější pozdravy. V naději, že tento rok jí přinese všechno,
co si sama přeje. Váš milující synovec. Tancredi.
Má narozeniny za dva dny.
Co uděláme? Pojedem ji navštívit?
Nechce nás vidět, Cesco, vždyť to víš.
Po takové době? Ani v den svých narozenin? Papá?
Rozhodla se tak.
Je vhodné si připomenout, že Concetta není ve vězení.
Zvolila si posvátnou cestu. Měli bychom být všichni šťastní. A hrdí.
Nemám pravdu, otče?
Jistě, princezno. Tohle je pro vaši rodinu dar.
Concetta se připravuje na slib.
Když ho složí, už ji neuvidíme.
To je cena, kterou musíme zaplatit.
Na shledanou, drahá.
Ty odjíždíš?
Ano, musím se sejít s bankéři a dořešit jisté obchody v klubu.
Nejspíš přenocujeme v Grand hotelu.
Vážně? Jedeš za Concettou?
Ne.
Musíš jí dopřát klid.
Trápí se a v klášteře se jí uleví.
Ano.
Máš další děti, Fabrizio. Mysli i na jejich budoucnost,
-ne jen na ni. -Ještě něco?
Ano. Respektuj to rozhodnutí.
Dobře.
Slib mi to.
Slibuji!
A je to.
Přestaňte se na mě takhle dívat, jestli nechcete dostat pěstí.
Nebojte se, svůj slib neporuším. Protože za ní půjdete vy.
Pojď. Bendicò. Nastup.
Přišel jsem tě poprosit, Concetto. Vrať se domů.
Znáte mě už od narození. Měl byste mít radost,
že jsem konečně našla své poslání.
Co dělá radost mně, je nepodstatné. Doma máš bratry a sestry.
A velmi trpí tvou nepřítomností.
Nehodlám diskutovat o svém rozhodnutí. A pokud jde o vás,
určitě jste nepřišel kvůli mým bratrům nebo sestrám, které velmi miluji.
Přišel jste kvůli mému otci.
-Tvůj otec ale chce, abys byla šťastná. -Vážně? Tak mu vyřiďte, že jsem.
Zítra máš narozeniny.
Žádný otec by nezapomněl na tak důležitý den.
Princi.
Dobrý večer.
Lehni si na své místo.
Naliješ mi můj koňak?
Děkuji.
Tvoje dcera Concetta tě pořád trápí?
To, co jsi udělal, bylo pro její dobro. I pro dobro ostatních.
To je jasné. Manželství s Tancredim by ji zničilo,
jsou tak odlišní. Ale vzala si to do hlavy, je umanutá.
Já jsem paličatější než ona. Přivezu ji domů, jakkoli.
Tak pojď se mnou.
-Ne, počkej ještě chvilku. -No tak.
Požehnaná jsi mezi ženami a požehnaný plod života tvého, Ježíš. Svatá Maria,
Matko boží, pros za nás hříšné nyní i
v hodinu smrti naší. Amen.
Zdrávas, Maria, milostiplná, Pán s tebou, požehnaná jsi mezi ženami…
Kterou stranou se chceš dívat? Tou, která činí svět větším, nebo tou,
která ho činí menším?
Done Calogero. Nechte připravit kotletu pro psa,
ještě nejedl.
Princi.
Už jsem říkal, že není třeba titulu.
Done Fabrizio.
Vaše Concetta, nevěsta Kristova.
Neumím si ani představit,
jak jste na ni hrdý.
Ano, ano. Jsme velice hrdí.
Nuže.
Určitě se k vám dostaly zvěsti o těch pozemcích církve,
které má vláda v úmyslu dát do aukce.
Ano, samozřejmě. Hraničí s mými.
Dole jsou dosti bohaté zásoby síry. Tyhle pozemky by se daly
koupit za pár drobných.
-Takže bychom mohli být… -Ne. Nejspíš jste asi zapomněl, že moje
dcera bude nevěsta Kristova. Rozhodně nehodlám proměnit církevní
pozemky v nějaké peklo síry a ohně.
O to nejde.
To je moje poslední slovo.
Jak myslíte.
Princi.
Jeden akvavit.
Děkuji.
Paní.
Co pro vás můžu udělat, sestro?
Nejsem jeptiška. Ještě ne.
Chcete mi nabídnout pomoc? Ženy jako vy mě častují spíš
urážkami než soucitem.
Počkejte.
Pomozte mi to pochopit.
Jaký je váš život?
Co ode mě chcete, novicko?
Poznat vás.
No…
Dejte koni napít.
Otče, opravdu chcete, abych jel s ním?
Ano. Musíš se začít učit, jak to tady chodí.
Ano, ale co mě on může naučit?
Princi, budou to velmi náročné dny.
Chceš snad říct, že můj syn je slaboch?
Ne, é… Princi, jestli si don Paolo přeje, můžeme vyrazit…
Vyrazíte, až já řeknu.
Jak si přejete.
Teď nás nech chvíli o samotě.
Princi.
Paolo, tahle cesta ti prospěje. Musíš se naučit dohlížet na náš majetek.
Jednou budeš skálou, jež podporuje celou naši rodinu.
Ty jsi můj dědic. Na to nezapomeň.
Ano, otče.
Dobře.
Jestli chceš, vezmi si Tancrediho koně.
Děkuji, otče.
Tak jste přišla.
Mám velkou radost.
Nemyslím si, že ona souhlasí.
Už jsem jí to vysvětlila.
Na novicku jste velmi vlivná.
Můj otec je princ Salinský.
Hm. Významné jméno.
Pojďte.
Tak tohle je život mladé princezny Salinské?
Je tady klid.
Předtím nebyl?
Řekněte pravdu. To vaše bolest vás sem přivedla?
Ale život není jenom bolest. Láska není jenom bolest.
Co vy o tom víte?
Vy neznáte lásku.
Když to není láska, tak co teda.
A ostatní ženy? Manželky?
Váš otec má milenku?
Milenku? Má jenom děvku.
Princezno. Ve zlosti není půvab. nepozvala jste mě sem kvůli spáse,
ale kvůli urážkám.
Odpusťte mi.
Vrátíte se?
Ne. Ale vy můžete navštívit mě. Když jste tak zvědavá.
Princi.
Chci vidět svoji dceru.
Je mi líto. Ale v tuto chvíli to není možné.
Matko. Já…
…vás prosím. Jménem svým a jménem své manželky,
vaší mecenášky, přesvědčte mou dceru, že její místo je doma, u nás.
S veškerou úctou, princi. Nestanula jsem v čele tohoto řádu,
abych zrazovala mladé dívky od vstupu k nám.
Nezapomeňte, že jsem schopný sebrat svou dceru
a odvést ji odtud klidně i násilím, je-li to nutné.
A jsem si jistá, že by to nesmírně vylepšilo váš vztah.
Navíc Concetta výslovně prohlásila, že se nehodlá vrátit k vám domů.
Dobrý večer.
Done Fabrizio. Dovolíte?
Prosím, prosím.
Děkuji.
Chtěl jsem se vás zeptat na toho vašeho člověka Russa. Vážně mu můžu věřit?
Našeho člověka Russa?
Pozemky, které jste mi přenechal v Argivocale,
pořád nepřinášejí zisky, v jaké jsem doufal.
É, já vím, ale s půdou musíte mít velkou trpělivost, věřte mi.
-Jistě, ano. -Vždycky je to tak.
Vám to nedělá starost?
My teď nejsme o nic víc než malá kolonie Piedmonte, že? Naši vládci jsou daleko.
Já mám takový pocit, že tady vzniklo jisté vakuum,
v němž převládl chaos. A tento nedostatek autority svědčí jistým
lidem, z nižších vrstev, jak víte, kteří se toho snaží využít.
Lidé jako Russo, tak to myslíte?
Je jich víc.
Mluvte k věci. Vyjádřete se jasně.
Salinský, myslím, že jste to pochopil velmi dobře.
A já vám říkám, jestli nenastražíme pasti,
tyhle krysy vylezou hromadně
ze stok a sežerou nás.
V loňském roce jsme zapsali třiadvacet vaků
a sedm kop vlny. Nepřipadá ti to málo?
Ale…
Musíme nájemcům připomenout, jaké jsou jejich povinností.
Done Paolo, připomeneme to pak. Teď se radši naobědváme.
Dobře.
Půjdu sesbírat trochu dřeva.
Pomůžu vám. Půjdu s vámi.
Kdepak, done Paolo. Odpočiňte si, posaďte se tady.
Nestojím o přednostní zacházejí. Chci být užitečný.
Done Paolo, jak si přejete. Dobře. Tak se postarejte,
ať koně mají jídlo a vodu.
Done Calogero.
Kde jsi tak dlouho? Z toho čekání mi narostly vousy.
Musíte mě omluvit. Jeho excelence mě donutila
ukázat mladému jeho panství. Nebudu s vámi moct jet do dolů.
Russo! Co to k čertu znamená?
Ty jsi před ním opravdu pokleknul?
Musíš pokleknout pouze před mým otcem.
Done Paolo. Jsme staří přátelé. Pouze zastupujeme zájmy vašeho otce.
Já pracuji pro nejvyšší dobro prince Fabrizia.
Pochopitelně. Vděčím mu za vše.
Jistě, done Calogero. Jistě. Řekněte mi.
Bez velkého jména mé rodiny jste vlastně co?
Niiic. Naprosto nic. Posaďte se. Najezte se prosím se mnou, Done Paolo. É,
přineste mu jídlo, a rychle.
Ne, to není třeba.
Co je moje, je i vaše. Posaďte se. Tady to je.
Váš otec vám jistě řekl o pozemcích v Lercaře.
Církevní pozemky, hraničí s našimi.
Pod povrchem jsou velice bohaté zásoby síry. Vypadá to,
že církev je nucena tyto pozemky prodat.
Hm. A informoval jste o tom mého otce?
Ne, ne. É, done Paolo, myslel jsem, že bude lepší provést,
provést nejdřív odhad hodnoty toho naleziště.
Udělal jste to bez mého vědomí?
Done Paolo. Už více než rok tam skupina
banditů těží síru nezákonně. Jsou nebezpeční.
Neznabozi.
A vy jste teď pod mojí ochranou.
Ale když se pozemek koupí za dobrou cenu,
nový majitel by mohl vydělat spoustu peněz.
Noví majitelé. Vaše rodina je i moje. Představte si,
jak by na vás byl váš otec hrdý. Že?
Tak jsme tady.
Jdete dál?
Máte žízeň? Chcete se napít?
Ne, děkuji.
Kolik je vám let, paní?
Jak dlouho ještě hodláte
vést tenhle život?
Můžu zemřít zítra ráno při požáru.
Co vaše duše?
Nedá se nic dělat.
Ale tak to není. Stačí říct slovo a vezmu vás s sebou domů.
Do kláštera? To místo není váš domov. Váš domov má stovky pokojů, zahrady,
zahradníky, a taky fresky bohů na stropech.
To mluvíte o domově mého otce, a ne o mém. Už ne.
I tohle je někdy jeho domov. Vy se nechcete zase tolik oddat bohu,
ale spíš potrestat svého otce, princezno.
Loni mě přijel navštívit můj otec, z naší vesnice.
Nebyl tady deset let. Viděl, jak tady žiju,
viděl můj být, moje pohodlí. Věděl, že nejsem vdaná.
Plivnul mi do tváře. A vrátil se domů.
Pomodlete se se mnou. Chcete?
A k čemu? Váš otec není jako ten můj. Miluje vás, Concetto. Hluboce si přeje,
abyste se vrátila. A ať uděláte cokoliv, nikdy se to nezmění.
Nehodlám poslouchat žádná poučení o povaze lásky mého otce, paní.
Pak přijměte toto poučení. Na světě je spousta věcí,
které ještě můžete cítit. Já dobře vím, co se vám stalo, princezno.
Vím o zradě, kterou jste prožila.
Když už jste měla na dosah extázi,
svůj úplně první okamžik touhy.
Tohle všechno se ale může vrátit. Možná to někdy zabolí.
Ale je lepší žít než chřadnout.
Tohle je váš život, paní.
Udělala jsem, co jsem mohla.
Já taky.
Bůh je věčný navěky věků.
-Amen. -Amen.
Oblékám tě do tvého nového života,
stvořeného k obrazu božímu ve spravedlnosti a svaté pravdě.
Ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého. Amen.
Sestro Eleno. Odedneška nebudeš nosit jméno svého otce.
Obdržíš prsten svaté víry, jako symbol ducha svatého.
Nyní jsi nevěstou boží.
Russo, řekni jim to.
Jenom si prohlédneme doly! A hned odjedeme! Jménem prince Salinského!
Když už jsi tady, můžeš si klidně prohlídnout můj zadek!
Odjeďme, done Paolo. Můžeme se sem vrátit s více muži.
Done Calogero, dejte mi dva z vašich mužů.
Zajisté. Jeďte sami. Moje staré plíce na tohle nejsou. Jeďte, sami.
Jedem.
Jeďte, jeďte, jeďte! Jeďte.
Jménem svého otce trvám na tom, abyste mi umožnili vstup do dolů!
Done Paolo. Done Paolo, zapřísahám vás. Done Paolo, pojeďme pryč.
Russo, ty jsi zbabělec. Jsi ubohý a mrzký zbabělec, ubožák. Jedem! Jedem.
Stůj, ty mizero!
Říkám ti, stůj!
Rád bych věděl, co to s tebou dneska je. Přijdeš mi chladná jako led.
Ne, princi, já jenom dnes necítím takovou vášeň.
Ona necítí vášeň. Necítí. Svět už je opravdu vzhůru nohama.
Kde jsi k tomu přišla?
Ty a Concetta?
Zatracená holka. Jak si dovoluje strkat
nos do mých záležitostí?
Co si to dovoluješ ty?
Co si to dovoluješ?
Chtěla jsem jenom pomoct.
Ty mi pomáháš jen s jedinou věcí.
Vlastně, pomáhala.
Pořád mluvil a mluvil, jako by se ani nenadechl.
Taky jsem nemohla dýchat.
Otevřete tu bránu!
Otevřete tu zatracenou bránu!
Matko. Chtěla jste mě vidět?
To je dárek od mého otce.
Ty ho používáš pro pozorování nebe?
On by si to tak přál.
A proto to neděláš.
-Je velmi krásný, ovšem. -Podoba je úchvatná.
Dobrý večer.
Fabrizio, to je…
Rytíř Chevalley of Monterzuolo, k vašim službám.
Je to přítel Tancrediho z Turína.
Zítra, zítra, teď se potřebuju vyspat.
Ale Fabrizio…
On, je unavený.
Netrapte se tím.
-Princezno. -Posaďte se.
Dobrý den, otče.
Urazil jsem vás včera svojí příkrostí? Pokud je to tak, omlouvám se
-vám. -Ne, nemusíte se omlouvat.
Dostalo se mi skvělého přijetí.
Rytíři. Dal byste si kávu?
Možná sklenici vody s ledem, děkuji.
Můžete si sundat kabát, rytíři.
Ano.
Ústupek pro návštěvu ze severu. Mně by to nikdy nedovolila.
Chcete-li se osvěžit, zkuste ochutnat trochu sorbetu.
Děkuji, děkuji.
Podejte mu šlehačku. Se šlehačkou je výborný.
-Skvělý že? Co jsem říkal. -Je báječný.
Včera jsem znovu četl dopis synovce Tancrediho, v němž se zmínil,
že mi chcete něco navrhnout.
Jistě. Možná teď není…
Nemám před rodinou tajemství.
Vláda má v úmyslu jmenovat některé vznešené
Sicilany jako senátory království. A není vznešenější jméno než vaše, princi.
Jel jste až sem, abyste mi nabídl místo v senátu
té vaší nové Itálie.
Je to i vaše Itálie.
Ještě že tu není Paolo.
Rytíři. Don Fabrizio je spřízněn s králi Sicílie.
Senátor? Není to příliš obyčejná funkce
pro muže jeho postavení?
Princezno. Rytíř rozhodně neměl v úmyslu mě urazit.
Fabrizio, snad…
Pokračujte.
Děkuji, princi. Jak jistě víte, naše revoluce není ještě dovršena.
Benátky jsou pod rakouskou nadvládou a Řím je papežův.
Vypadá to, že Garibaldi má v úmyslu táhnout na Řím.
Ale král mu to zakázal.
Tažení italské armády proti papežovi by okamžitě znamenalo válku s Francií.
A konec nového království.
Země je mladá a křehká. A potřebuje podporu svých
nejsilnějších občanů. Potřebuje Sicílii. A potřebuje Geparda.
Pane Mario!
Princi. Don Paolo.
Tvoje matka, tvoje sestry, zastav je! Zastav je!
Stůjte! Počkejte! Počkejte!
Chiaro, ne! Chiaro!
Paolo! Ne, ne, ne!
Mamá!
Ne! Áááá nééééé!
Synáčku můj!
Princi, shodil ho kůň.
Nééééée!
Shodil ho kůň.
Pojď, Stello. Pojď pryč. Stello. Pojď, pojď se mnou, pojď se mnou.
Zdrávas, Maria, milostiplná, Pán s tebou,
požehnaná jsi mezi ženami a požehnaný plod života tvého, Ježíš. Svatá Marie,
Matko boží, pros za nás,
hříšné, nyní i v hodinu smrti naší. Amen. Zdrávas,
Maria, milostiplná, Pán s tebou,
požehnaná jsi mezi ženami a požehnaný plod života tvého, Ježíš. Svatá Marie,
Matko boží, pros za nás, hříšné, nyní i v hodinu smrti naší. Amen.
Princi.
Taková ztráta.
Tak nesmírná bolest.
Concetto.