TIIKERIKISSA
HUHTIKUU 1861
Tancredi,
tahdotko ottaa Angelican lailliseksi vaimoksesi?
Tahdon.
Angelica,
tahdotko ottaa Tancredin lailliseksi mieheksesi?
Tahdon.
Julistan teidät mieheksi ja vaimoksi.
Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. -Aamen.
Prinssi. Miten voitte? -Hyvin.
Sallikaa minun onnitella teitä. -Kiitos.
Hyvästi, prinssi.
Hyvästi.
Maestro.
Anteeksi.
Lahjat pitää jakaa.
Angelica.
Tancredi.
Ferdinand I antoi tämän äidilleni Napolissa.
Saanko?
Onpa anteliasta, prinssi. Tämä on -
suuri kunnia.
Minulla ei ole sanoja.
Kiitos.
Angelica, tule.
Hyvät herrat.
Katsokaa, miten ihana.
Anna heidän nähdä kaulakoru.
Palaan pian!
Hän polveutuu Espanjan kuningatar Isabelin orista.
Mikä hänen nimensä on? -Anna sinä nimi.
Hän on nyt sinun, poika.
Kutsutaan häntä Donnafugatan iloksi!
Angelica, emme voi ottaa häntä mukaan.
Eikö Torinossa ole talleja? -Totta kai on!
Tamma on asunut vain Madridissa ja Sisiliassa.
Hän jäätyisi pohjoisessa. -Isä pahastuu.
Angelica, pyydän.
Concetta!
Sait meidät kiinni. Riitelemme jo. -En tarkoittanut, Angelica.
Et tietenkään. Tiedämme sen.
Muutamme Torinoon.
Tancredille tarjottiin töitä uudessa hallituksessa. Kuulostaa tylsältä, eikö?
Ei, ei lainkaan.
Olet varmasti onnellinen.
Tietenkin, Concetta.
Kiitos.
Jätän teidät.
Et hävinnyt, Concetta.
Jos ajattelet niin.
Mieti sitä, kuka olet.
Mieti isäsi nimeä.
Saat, mitä haluat ja kenet haluat.
Tässä.
Minulla on yksi kaikille.
Kiitos, Angelica.
Eläköön vastanaineet! -Onnittelut!
Eläköön Tancredi! -Eläköön Angelica!
Äiti.
Missä Concetta on?
Concetta.
Neiti, miksi olette yksin? Minne matka? -Odottakaa, saatamme!
Concetta.
Hei, Concetta. -Concetta.
Kirjoitan prinssille heti. Loput voidaan järjestää huomenna.
"Kirjoitamme teille kertoaksemme, että hän on täällä pyhässä luostarissamme.
Prinsessa tuli luoksemme etsimään rauhaa ja suojaa.
Otimme hänet vastaan -
pyhien muuriemme sisälle."
Hän on itsepäinen kuin muuli!
Kirje Torinosta.
Rakas Tancredinne on viimein kirjoittanut teille.
Lue kirje, isä!
Niin, Fabrizio, lue. -Hetki.
Lue se kaikille.
"Rakas setä, Chevalley di Monterzuolo,
tärkeä mies täällä hallituksessa, haluaa tehdä sinulle ehdotuksen.
Hän tulee käymään viikon sisällä.
Ole kiltti ja kohtele häntä ystävällisesti. Tiedän, että kohtelet.
Haluaisin kirjoittaa enemmän,
mutta kruununprinssi pitää pian juhlat, ja Angelica ei anna minun levätä,
kunnes olen arvioinut hänen mekkonsa.
Vaimoni ja minä emme ole unohtaneet,
että serkkumme Concettan syntymäpäivä on pian.
Olisimme kiitollisia, jos välittäisit lämpimät terveiset.
Toivomme, että tämä vuosi tuo tullessaan kaiken, mitä hän toivoo.
Rakastava sisarenpoikasi,
Tancredi."
Syntymäpäivä on kahden päivän päästä.
Mitä me teemme?
Käymmekö hänen luonaan? -Hän ei halua nähdä meitä.
Kaiken tämän ajan jälkeen. Eikö edes syntymäpäivänä?
Isä.
Hän teki valintansa. -Muistakaa, ettei Concetta ole vankilassa.
Hän seuraa pyhää polkua.
Saisimme olla iloisia hänen puolestaan.
Ja ylpeitä.
Eikö niin, isä?
Totta kai, prinsessa. Tämä on lahja perheellenne.
Concetta valmistautuu vannomaan valansa. -Sitten emme näe häntä enää.
Se on hinta, joka meidän on maksettava.
Hyvää päivää, rakkaani.
Lähdetkö?
Menen tapaamaan pankkiirejani ja hoitamaan asioita klubilla.
Pitkä päivä.
Majoitumme varmaan Grand-hotellissa. -Niinkö? Aiotko nähdä Concettaa?
En.
Sinun pitää antaa hänen olla.
Hän kärsii, mutta hän on parantavassa paikassa.
Niin. -Sinulla on muitakin lapsia.
Ajattele heitä ja heidän tulevaisuuttaan.
Oliko muuta? -Kyllä.
Kunnioita hänen päätöstään. -Hyvä on.
Lupaa se.
Lupaan.
No niin.
Älkää katsoko minua noin, ellette halua, että lyön teitä.
En riko lupaustani, koska te menette tapaamaan häntä.
Tule, Bendicò.
Tulin tapaamaan teitä, Concetta.
Palatkaa kotiin.
Olette tuntenut minut koko ikäni.
Saisitte olla iloinen, kun löysin kutsumukseni.
Sillä, mikä miellyttää minua, ei ole väliä.
Teillä on veljiä ja siskoja.
He kärsivät, koska ette ole siellä.
Päätöksestäni ei keskustella. Mitä teihin tulee,
ette tullut veljieni ja siskojeni puolesta, joita rakastan kovasti,
vaan isäni puolesta.
Isänne vain haluaa onnellisuuttanne. -Sitten voitte kertoa, että olen, isä.
Huomenna on syntymäpäivänne.
Isänne ei voinut unohtaa niin tärkeää päivää.
Etsitkö seuraa?
Prinssi. -Iltaa.
Mene sinne, minne pitää.
Saanko konjakkini?
Kiitos.
Aiheuttaako tyttärenne yhä surua?
Tekonne oli hänen edukseen.
Ja muidenkin eduksi. -Se on varmaa.
Tancredin naiminen olisi musertanut hänet. He ovat liian erilaisia.
Mutta se on pakkomielle. Hän on itsepäinen.
Mutta olen itsepäisempi kuin hän.
Tuon hänet takaisin tavalla tai toisella.
Tulkaa.
Ei, odota hetki. -Tulkaa.
Siunattu sinä naisten joukossa ja siunattu kohtusi hedelmä Jeesus.
Pyhä Maria, Jumalanäiti, rukoile meidän syntisten puolesta…
Terve Maria, täynnä armoa, Herra on kanssasi. Siunattu sinä…
"Kummasta päästä haluat katsoa? Siitä, joka tekee maailmasta suuren,
vai siitä, joka tekee siitä pienen?"
Mitä tapahtuu? -Kukaan ei tiedä.
Vannon, että se on totuus.
Don Calogero.
Koira ei ole syönyt vielä. Valmistakaa porsaankyljys.
Prinssi. -Sanoin jo, titteleitä ei tarvita.
Don Fabrizio.
Concettanne, Kristuksen morsian.
En voi kuvitellakaan, miten ylpeä olette. -Kyllä. Olemme hyvin ylpeitä.
Niin.
Kuulitte varmaan Kirkon maista,
jotka hallitus aikoo huutokaupata.
Kyllä, totta kai. Ne ovat omani rajoilla.
Alla -
on runsaasti rikkiesiintymiä.
Ne maat voi ostaa pilkkahintaan.
Voisimme… -Mutta -
saatatte unohtaa, että tyttärestäni tulee pian Kristuksen morsian.
En ole se, joka muuttaa kirkon maat -
eräänlaiseksi helvetiksi tulikivillä ja liekeillä.
Mitä tekemistä sillä on… -Se on viimeinen sanani.
Kuten haluatte.
Prinssi.
Brandy.
Kiitos. -Tässä.
Maitoa lapselle.
Tässä. -Leipää, pyydän.
Leipää, sisaret.
Tässä. -Kiitos.
Kiitos. Pyhän Marian siunausta.
Kiitos.
Rouva.
Miten voin auttaa, sisar?
En ole nunna. En vielä.
Haluaisitteko auttaa?
Saan yleensä toruja kaltaisiltanne naisilta, en almuja.
Odottakaa.
Auttakaa ymmärtämään.
Millaista elämänne on?
Mitä haluatte minusta, noviisi?
Haluan tuntea teidät.
Anna hevoselle vettä.
Isä, haluatteko todella, että menen mukaan?
Kyllä. Sinun pitää alkaa oppia asioita. -Niin, mutta mitä hän voi opettaa minulle?
Prinssi, nämä ovat vaikeita aikoja.
Väitätkö, että poikani on heikko? -En…
Jos don Paolo haluaa, voimme ratsastaa… -Ratsastatte, kun käsken.
Kuten tahdotte.
Jätä meidät hetkeksi.
Prinssi.
Paolo, tämä kokemus auttaa sinua.
Sinun on opittava, miten hoidamme omaamme.
Jonain päivänä olet kallio, jonka varassa koko perhe seisoo.
Olet perilliseni.
Älä unohda sitä.
Kyllä, isä.
Hyvä.
Ota Tancredin hevonen, jos haluat.
Kiitos, isä.
Tulitte.
Olen iloinen.
En ole varma, onko hän samaa mieltä. -Puhuin jo hänelle.
Vaikutusvaltaista noviisilta.
Isäni on Salinan prinssi.
Tärkeä nimi.
Tulkaa.
Näinkö Salinan prinsessa elää?
Täällä on rauhaa.
Eikö sitä ollut ennen?
Kertokaa totuus. Toiko kipu teidät tänne?
Elämä ei ole vain kärsimystä.
Rakkaus on enemmän kuin kärsimystä. -Mitä tiedätte siitä?
Tunteenne ei ole rakkautta.
En sitten tiedä, mitä se on. -Entä muut naiset? Vaimot.
Onko isällänne rakastaja? -Rakastajako?
Hänellä on huora.
Prinsessa, vihassa ei ole armoa.
Ette tuoneet minua tänne pelastaaksenne minut, vaan loukataksenne minua.
Suokaa anteeksi.
Tulisitteko taas?
En.
Mutta voitte tulla tapaamaan minua, jos olette niin utelias.
Prinssi.
Haluan nähdä tyttäreni.
Olen pahoillani.
Se ei ole mahdollista nyt.
Abbedissa, minä…
Minä anelen -
minun puolestani ja vaimoni, hyväntekijänne, puolesta,
että saatte tyttäreni ymmärtämään, että hänen paikkansa on kotona kanssamme.
Kaikella kunnioituksella, prinssi, minusta ei tehty nunnaluostarin johtajaa,
jotta suostuttelisin tyttöjä lähtemään.
Muistutan, että tarvittaessa on oikeuteni raahata tyttäreni pois täältä väkisin.
Olen varma, että se parantaisi tilannettanne merkittävästi.
Ja Concetta on sanonut, ettei hänellä ole aikomusta palata kotiin kanssanne.
Hyvää iltaa. -Hyvää iltaa.
Hyvää iltaa. -Don Fabrizio.
Saanko?
Olkaa hyvä.
Kiitos.
Halusin puhua työläisestänne -
Russosta. Voinko luottaa häneen?
Työläisemme, Russo. -Argivocalen maa, jonka annoitte minulle,
ei tuota voittoa, jota toivoin.
Tiedän, mutta tarvitsette kärsivällisyyttä maan kanssa, uskokaa.
Totta kai. -Niin se on.
Ettekö ole huolissanne?
Olemme nyt vähän enemmän kuin Piemonten siirtomaa.
Hallitsijamme ovat kaukana. Minusta nyt vallitsee jonkinlainen tyhjiö,
jossa kaaos menestyy.
Sanotaan, että kun auktoriteettia ei ole, jotkut miehet, alhaiset miehet,
yrittävät käyttää tilaisuutta hyväkseen. -Tarkoitatteko Russon kaltaisia miehiä?
Ja muita. -Tarkentakaa. Puhukaa selkeästi.
Ymmärrätte varmasti täysin, Salina.
Jos emme tee ansoja mahdollisimman pian,
nämä rotat tulevat viemäreistään ja tulvivat joukossamme.
Viime vuonna tämä maa tuotti 23 satulalaukkua ja 7 arkkua villaa.
Eikö se kuulosta vähältä?
No…
Vuokralaisia pitää muistuttaa velvollisuuksista.
Muistutamme myöhemmin, don Paolo.
Syödäänkö lounasta?
Hyvä on.
Kerään polttopuita.
Minä autan. Tulen mukaan. -Ei, Don Paolo.
Istukaa ja levätkää hetki.
En halua helpotusta. Haluan olla hyödyllinen.
Kuten tahdotte, don Paolo.
Siinä tapauksessa varmistakaa, että hevoset saavat ruokaa ja vettä.
Tämä vaatii lisää suolaa.
Älä tee siitä liian suolaista.
Don Calogero. -Missä olet ollut?
Parta kasvoi odotellessa. -Olen pahoillani.
Hänen Ylhäisyytensä pisti tuomaan hänet katsomaan maitaan.
En voi tulla kaivoksille kanssanne.
Russo!
Mitä hitto tämä on?
Polvistuitteko hänen edessään?
Ette polvistu kenenkään paitsi isäni edessä.
Don Paolo, olemme vanhoja ystäviä.
Olemme täällä palvelemassa isänne etuja.
Teen töitä prinssi Fabrizion kunnian puolesta, tietenkin.
Olen hänelle kaiken velkaa.
Niin olette, don Calogero. Niin olette. Kertokaa minulle,
mitä olisitte ilman sukuni nimeä?
En mitään. En…
En yhtään mitään. Istukaa alas.
Söisittekö kanssani, Don Paolo? Tuokaa lisää ruokaa!
Ei kiitos. -Minun on teidän. Istukaa. Siinä!
Isänne on kai puhunut maista Lercarassa, vai mitä?
Kirkkomaita. Ne rajoittuvat maihimme. -Pinnan alla on rikkipitoisia saumoja.
Kirkon maa on kuulemma myytävänä. -Oletteko kertonut isälleni?
En ole, don Paolo. Ajattelin, että olisi viisaampaa -
tarkistaa ensin saumojen koko.
Kertomatta minulle.
Don Paolo, jo yli vuoden ryöstäjät ovat louhineet rikkiä laittomasti.
He ovat vaarallisia. -Jumalattomia.
Ja olette huostassani.
Jos maa hankitaan sijoituksena -
uusi omistaja saisi paljon rahaa.
Uudet omistajat.
Meidän perheemme.
Ajatelkaa, kuinka ylpeä isänne olisi teistä.
Tule tänne!
Olemme perillä.
Tuletteko sisään?
Haluaisitteko juotavaa?
Ei kiitos.
Kuinka vanha olette, rouva? Kauanko jatkatte tätä elämää?
Voin kuolla tulipalossa huomenna.
Entä sielunne?
Otan riskin. -Ottakaa se kanssamme.
Pyytäkää, ja vien teidät kotiin kanssani. -Luostariko? Se paikka ei ole kotinne.
Kodissanne on sata huonetta, puutarhoja, puutarhureita -
ja maalauksia jumalista katossa. -Puhutte isäni talosta eikä minun.
Ei enää.
Tämäkin on hänen kotinsa joskus.
Ette halua minun löytävän Jumalan -
niin paljon kuin haluatte rankaista isäänne, prinsessa.
Viime vuonna oma isäni tuli käymään kylästämme.
Viime kerrasta oli 10 vuotta.
Hän näki, miten elän. Asuntoni ja mukavuuteni.
Hän tiesi, etten ollut naimisissa.
Hän sylkäisi kasvoilleni ja palasi kotiin.
Rukoilisitteko kanssani? -Miksi?
Isänne ei ole kuin minun.
Hän rakastaa teitä, Concetta. Hän haluaa, että palaatte.
Mikään, mitä teette, ei muuta sitä.
Minulle ei saarnata isäni rakkauden luonteesta, rouva.
Sitten saarnaan tästä.
Maailmassa on liikaa asioita, joita voitte vielä tuntea.
Tiedän, mitä teille tapahtui, prinsessa.
Petoksen, jonka kärsitte.
Kuinka lähellä olitte hurmiota ja oman halunne ensimmäistä hetkeä.
Se kaikki voi palata.
Se voi polttaa vähän.
Mutta on parempi elää kuin kuihtua.
Elämänne on teidän omanne.
Tein voitavani.
Niin minäkin.
…maailma ilman loppua.
Aamen.
…Uusi olento,
Jumalan kuvaksi tehty totuudessa, pyhyydessä ja oikeudenmukaisuudessa.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Aamen.
Sisar Elena,
tästä päivästä lähtien et enää kanna isäsi nimeä.
Ota uskon sormus,
Pyhän Hengen sinetti.
Olet nyt Herramme puoliso.
No niin!
Purkakaa lasti nopeasti!
Toimikaa nopeasti!
Toimikaa! No niin!
Tuokaa ne tänne! Liikettä!
Kerro heille, Russo.
Haluamme vain tutkia kaivosta ja sitten lähdemme.
Salinan prinssin nimeen! -Mikset tarkista persettäni samalla?
Mennään, don Paolo. Voimme palata ja tuoda lisää miehiä.
Don Calogero, antakaa kaksi henkivartijaa.
Tietysti. Vanhat keuhkoni eivät kestä tätä.
Menkää edeltä. -Mennään.
Menkää!
Menkää.
Isäni nimeen vaadin, että annat tutkia kaivosta!
Don Paolo! Don Paolo, älkää!
Don Paolo, mennään.
Olet pelkuri.
Halveksuttava, tällätty konna. Pelkuri! Mennään!
Pysähdy, senkin paskiainen!
Käskin pysähtyä!
Haluan tietää, mitä sinulle kuuluu tänään.
Olet synkkä.
Ei, prinssi. Minä vain… En ole niin intohimoinen tänään.
Hän ei ole intohimoinen! Maailma on kääntynyt ylösalaisin!
Mistä sait tämän?
Sinä ja Concetta.
Se pikku kakara.
Miten hän kehtaa sekaantua elämääni?
Ja sinä… Kuinka kehtaat?
Kuinka kehtaat?
Halusin vain auttaa.
Autat vain yhdessä asiassa.
No…
Autoit ennen.
Hän puhui ja puhui vetämättä henkeä.
Se sai minutkin hengästymään.
Ovi auki!
Avatkaa tämä ovi!
Kutsuitteko minut, abbedissa?
Se on lahja isältäni.
Käytättekö sitä taivaan tutkimiseen?
Hän olisi halunnut sitä.
Siksi ette.
Se on pilkullinen ja valkoinen. -Kyllä.
Se on eloisa. -Hyvää yötä.
Fabrizio, tässä on…
Chevalley di Monterzuolo. Palveluksessanne.
Hän on Tancredin ystävä. -Puhutaan huomenna. Menen nukkumaan.
Fabrizio… -Ei.
Hän on hyvin väsynyt. -Ei hätää.
Prinsessa.
Istukaa. -Huomenta, isä.
Loukkasivatko huonot tapani teitä eilen? Jos kyllä, pyydän syvästi anteeksi.
Ei ole anteeksiannettavaa. Minusta on huolehdittu hyvin.
Haluatteko kahvia, herra?
Ehkä lasillinen vettä, kiitos.
Riisukaa toki takkinne, herra. -Kyllä.
Vain pohjoisesta tulevat saavat sen edun.
Hän ei sallisi minun tehdä niin.
Jos haluatte viilentyä, miksette maistaisi granitaamme?
Kiitos.
Anna hänelle kerma.
Se on parempaa kermalla.
Ihastuttavaa.
Luin veljenpoikani Tancredin kirjeen taas eilen.
Hän sanoi, että teillä on minulle ehdotus.
Aivan.
Ehkä nyt ei ole… -En pidä salaisuuksia perheeltäni.
Hallitus aikoo nimittää maineikkaita sisilialaisia -
valtakunnan senaattoreiksi. Nimenne on kaikista maineikkain, prinssi.
Tulitteko tänne asti tarjoamaan minulle paikkaa uuden Italianne senaatissa?
Italia on teidänkin, prinssi. -Onneksi Paolo ei ole täällä.
Herra.
Don Fabrizio on Sisilian kuningaskunnan vertainen.
Ettekö usko, että senaatin paikka on liian alhainen -
hänenlaiselle miehelle? -Prinsessa.
Hän ei yritä loukata minua. -Fabrizio, ethän tosissasi…
Jatkakaa.
Kiitos, prinssi.
Kuten tiedätte, Italian yhdistyminen ei ole vielä valmis.
Itävalta hallitsee Venetsiaa ja Rooma kuuluu paaville.
Ymmärtääkseni Garibaldi haluaa marssia Roomaan.
Mutta kuningas kieltää sen.
Italialaisen armeijan marssi paavia vastaan tarkoittaisi sotaa Ranskan kanssa.
Ja uuden valtakunnan loppua.
Maa on nuori ja hauras.
Kaikkein vahvimpien pitää tukea sitä. Se tarvitsee Sisiliaa ja Tiikerikissaa.
Herra Mario!
Prinssi.
Don Paolo.
Äitisi, siskosi, pysäytä heidät! -Pysähdy! Odota!
Chiara, älä!
Paolo!
Ei!
Äiti!
Ei! Päästä irti, Fabrizio!
Päästä irti!
Poikani!
Prinssi, se oli hevonen.
Ei!
Se oli hevonen!
Stella…
Tule…
Tule, Stella. Tule pois.
Stella, tule mukaani.
Pyhä Maria, Jumalanäiti, rukoile meidän syntisten puolesta nyt -
ja kuolemamme hetkellä. Aamen.
Terve, Maria, täynnä armoa, Herra on kanssasi.
Siunattu olet sinä naisten joukossa ja siunattu kohtusi hedelmä Jeesus.
Pyhä Maria, Jumalanäiti, rukoile meidän syntisten puolesta nyt -
ja kuolemamme hetkellä. Aamen.
Prinssi.
Sellainen menetys.
Surumme on loputon.
Concetta.
PERUSTUU TEOKSEEN "TIIKERIKISSA"
Tekstitys: Anna Ruokolainen