GEPARD
PALERMO TRAVANJ 1861. GODINE
Tancredi,
uzimaš li Angelicu za svoju suprugu?
Uzimam.
Angelica,
uzimaš li Tancredija za svojeg supruga?
Uzimam.
Proglašavam vas mužem i ženom.
U ime Oca i Sina i Duha Svetoga.
Amen.
Prinče.
-Kako ste? -Dobro.
-Dopustite da vam čestitam. -Hvala.
Doviđenja, prinče.
Doviđenja.
Maestro.
Ispričavam se.
Treba uručiti darove.
Angelica.
Tancredi.
Ovo je moja majka dobila od Ferdinanda I. u Napulju.
Smijem li?
Vrlo velikodušno, prinče. Iznimno smo počašćeni.
Ujače, bez riječi sam. Hvala.
Dođi, Angelica. Gospodo.
Kakva divota.
Pokaži im ogrlicu.
Odmah se vraćam!
Potječe iz ergele španjolske kraljice Izabele.
Kako se zove?
Ti joj daj ime.
Sad je tvoja, sine.
Neka bude Radost Donnafugate!
Angelica, ne možemo je povesti.
-U Torinu nema štala? -Naravno da ima!
No ta je jadna kobila dosad živjela u Madridu i na Siciliji. Smrzla bi se.
Tata će se ljutiti.
Daj, Angelica.
Concetta!
Uhvatila si nas. Već se prepiremo.
Nije mi to bila namjera, Angelica.
Naravno, Concetta. Znamo.
Selimo se u Torino.
Tancrediju nude posao u novoj vladi.
Zvuči dosadno, zar ne?
Ne, nimalo.
Sigurno si jako sretan.
Naravno, Concetta.
Hvala.
Ostavljam vas.
Nisi izgubila, Concetta.
Ako to misliš.
Sjeti se tko si
i kako se prezivaš.
Možeš imati sve što poželiš. I koga god poželiš.
Evo.
Imam po jedan za svakoga.
Hvala, Angelica.
-Živjeli mladenci! -Čestitke!
-Živio Tancredi! -Živjela Angelica!
Mama.
Gdje je Concetta?
Concetta?
Gđice, zašto ste sami? Kamo idete?
Čekajte, otpratit ćemo vas!
Concetta.
-Zdravo, Concetta. -Concetta.
Odmah ću pisati princu.
Ostalo ćemo riješiti sutra.
„Pišemo vam kako bismo vas obavijestile da je Concetta u našem samostanu.
Princeza je došla ovamo
kako bi pronašla mir i utočište,
a mi smo joj otvorile vrata našeg samostana.”
Baš je tvrdoglava!
Pismo iz Torina.
Tvoj ti se voljeni Tancredi napokon javio.
Pročitaj pismo, tata!
-Da, Fabrizio. -Samo malo.
Pročitaj svima.
„Najdraži ujače,
Chevalley iz Monterzuola,
važna osoba iz vlade,
želi ti nešto predložiti.
Očekuj da te posjeti unutar tjedan dana. Molim te, budi ljubazan.
Znam da hoćeš.
Rado bih pisao opširnije,
ali princ priprema bal,
a Angelica mi ne da mira dok ne dam sud o svim njezinim haljinama.
Nismo zaboravili da se bliži Concettin rođendan.
Bilo bi nam drago da joj preneseš naše pozdrave.
Nadamo se da će joj se ove godine ispuniti sve želje.
S ljubavlju, tvoj nećak,
Tancredi.”
Rođendan joj je za dva dana.
Što ćemo? Hoćemo li je posjetiti?
Znaš da nas ne želi vidjeti.
Nakon toliko vremena? Čak ni na rođendan? Tata?
Odlučila je.
Sjetite se da Concetta nije u zatvoru.
Služi Bogu.
Trebali bismo biti sretni zbog nje. I ponosni.
Zar ne, oče?
Naravno, princezo.
To je dar za vašu obitelj.
-Priprema se za polaganje zavjeta. -Zaredi li se, više je nećemo vidjeti.
Onda je to cijena koju moramo platiti.
Dobar dan, draga.
Izlaziš?
Da. Moram u banku i nešto obaviti u klubu.
Odužit će se.
Vjerojatno ćemo prenoćiti u hotelu.
Da? Posjetit ćeš Concettu?
Neću.
Pusti je na miru.
Pati, a ondje će najprije zaliječiti rane.
-Da. -Imaš još djece.
Bolje misli na njihovu budućnost.
-Još nešto? -Da.
-Poštuj njezinu odluku. -Dobro.
Obećaj mi.
Obećavam!
Tako.
Prestanite me tako gledati jer bih vas mogao udariti.
Uostalom, neću prekršiti obećanje
jer ćete vi otići k njoj.
Dođi, Bendicò.
Preklinjem vas, Concetta.
Vratite se kući.
Poznajete me od rođenja.
Trebali biste biti sretni što sam pronašla svoj poziv.
Nije važno što ja mislim.
Imate braću i sestre kojima je teško bez vas.
Neću se predomisliti.
A što se vas tiče,
niste došli zbog moje voljene braće i sestara,
već zbog mojeg oca.
Vaš otac želi da budete sretni.
Recite mu da jesam.
Sutra vam je rođendan.
Koji bi otac zaboravio tako važan dan?
Bok, tražiš društvo?
Prinče.
Dobra večer.
Idi na svoje mjesto.
Mogu li dobiti konjak?
Hvala.
Još ste tužni zbog Concette?
Učinili ste to za njezino dobro.
-I za sve ostale. -Sigurno.
Brak s Tancredijem uništio bi je. Suviše su različiti.
No ona ne popušta. Užasno je tvrdoglava.
No ja sam još tvrdoglaviji.
Dovest ću je kući, ovako ili onako.
Dođite.
Ne, čekaj.
Ne, dođite.
Blagoslovljena ti među ženama i blagoslovljen plod utrobe tvoje, Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike…
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospodin s tobom. Blagoslovljena ti…
„S koje strane želiš gledati?
S one odakle je svijet velik
ili s one odakle je malen?”
-Što se događa? -Nitko ne zna.
Jamčim vam da je to istina.
Don Calogero.
Pas još nije jeo. Pripremite mu odrezak.
-Prinče. -Nema potrebe za tituliranjem.
Don Fabrizio.
Vaša je Concetta Kristova nevjesta.
Sigurno ste jako ponosni.
Da, jako smo ponosni.
Pa,
sigurno ste čuli za crkveno zemljište
koje država daje na dražbu.
Da, naravno. Moja je susjedna parcela.
Ispod je bogato nalazište sumpora.
Ta se zemlja može jeftino kupiti.
Mogli bismo…
Zaboravili ste da će moja kći uskoro biti Kristova nevjesta.
Sigurno neću crkveno zemljište
pretvoriti u sumpornu buktinju nalik paklu.
-Kakve to ima veze… -Rekao sam svoje.
Kako želite.
Prinče.
Rakiju, molim.
-Hvala. -Evo.
Mlijeko za dijete.
Izvolite.
Malo kruha, molim.
Malo kruha, sestre.
-Evo. -Hvala.
Hvala, Bog vas blagoslovio.
Hvala.
Gospođo.
Kako vam mogu pomoći, sestro?
Nisam časna sestra. Ne još.
Želite pomoći? Od takvih poput vas obično dobijem prodike umjesto milostinje.
Čekajte.
Pomozite mi da shvatim.
Kakav je vaš život?
Što želite, iskušenice?
Želim vas upoznati.
Napoji konja.
Zaista želite da pođem s njim?
Da. Moraš naučiti neke stvari.
Ali što me on može naučiti?
Prinče, neće biti lako.
Želiš reći da mi je sin slabić?
Ne…
-Ako don Paolo želi, mogli bismo krenuti… -Krenut ćete kad ja kažem.
Kako želite.
Sad nas ostavite same.
Prinče.
Paolo, ovo će ti putovanje pomoći.
Moraš se naučiti brinuti o onome što je naše.
Jednog ćeš dana biti oslonac čitave obitelji.
Ti si moj nasljednik. Nemoj to zaboraviti.
Dobro, oče.
Dobro.
-Ako želiš, uzmi Tancredijeva konja. -Hvala, oče.
Došli ste.
Baš mi je drago.
-Mislim da ona ne misli tako. -Već sam razgovarala s njom.
Vrlo ste utjecajni za iskušenicu.
Moj je otac princ Saline.
Važna osoba.
Dođite.
Dakle, ovako živi princeza Saline?
-Ovdje je mirno. -Vodili ste buran život?
Recite mi istinu. Bol vas je natjerala ovamo?
Život je više od patnje.
Ljubav je više od patnje.
Što vi znate o tome?
Kod vas se ne radi o ljubavi.
-Ne znam što je ako nije ljubav. -A druge žene i supruge?
Vaš otac ima ljubavnicu?
Ljubavnicu? Ima kurvu.
Princezo, bijes je nepriličan.
Niste me pozvali da me spasite, već kako biste me vrijeđali.
Oprostite.
-Doći ćete opet? -Neću.
No možete me posjetiti ako ste toliko znatiželjni.
Prinče.
Želim vidjeti svoju kćer.
Žao mi je.
Sad to nije moguće.
Majko, ja…
Preklinjem vas.
U svoje ime
i u ime moje supruge, vaše dobročiniteljice,
da uvjerite moju kćer da nam se vrati kući.
Uz dužno poštovanje, prinče,
nisam na čelu ovog reda
kako bih odvraćala mlade djevojke koje žele pristupiti.
Podsjetit ću vas da imam pravo izvući je odavde i silom ako treba.
To bi vam sigurno umnogome pomoglo.
Uostalom, Concetta je izričito naglasila
da se ne namjerava vratiti kući.
-Dobra večer. -Dobra večer.
Dobra večer.
Don Fabrizio.
Smijem li?
Izvolite.
Hvala.
Htio sam razgovarati o jednom vašem čovjeku.
Onaj Russo.
Mogu li mu vjerovati?
On je naš čovjek.
Zemlja koju ste mi dali u Argivocaleu
ne daje urod kakvom sam se nadao.
Znam, ali sa zemljom morate biti jako strpljivi.
-Naravno. -To je tako.
Niste zabrinuti?
Nismo samo kolonija Pijemonta.
Vladari su nam daleko.
Čini mi se da postoji neki vakuum
u kojem vlada kaos.
Neki kažu da u tom odsustvu autoriteta postoje nitkovi koji misle
da mogu to iskoristiti.
Mislite nitkovi poput Russa?
I drugi.
Objasnite mi bez uvijanja, molim vas.
Mislim da ste me dobro razumjeli.
Ne postavimo li čim prije zamke,
ti štakori će izaći iz kanalizacije
i pregaziti nas.
Lani je ova zemlja dala 23 bisage i sedam sanduka vune.
Nije li to premalo?
Pa…
Seljake treba podsjetiti na njihove obveze.
Podsjetit ćemo ih poslije, don Paolo.
Hoćemo li ručati?
U redu.
Prikupit ću drva.
Pomoći ću vam. Idem s vama.
Ne, don Paolo.
Sjednite i odmorite se.
Neću povlašteni tretman. Želim biti koristan.
Kako želite, don Paolo.
Onda se pobrinite da konji budu siti i napojeni.
Treba još soli.
No nemoj presoliti.
-Don Calogero. -Gdje si dosad?
Umalo sam ostario čekajući te.
Ispričavam se.
Morao sam s njegovom Ekscelencijom obići posjede.
Ne mogu s vama u rudnik.
Russo!
Što je ovo?
Klečite pred njim?
Morate klečati samo pred mojim ocem.
Don Paolo, stari smo prijatelji.
Radimo u interesu vašeg oca.
Sve što radim u čast je princa Fabrizija.
Njemu sve dugujem.
Točno, don Calogero.
Točno. Onda mi recite
što biste bili bez imena moje obitelji?
Ništa.
Baš
ništa.
Sjednite.
Pojedite nešto sa mnom, don Paolo.
Donesite još hrane!
Ne, hvala.
Što je moje, i vaše je. Sjednite.
Evo hrane!
Otac vam je sigurno spomenuo
zemlju u Lercari.
Crkvenu zemlju na parceli do naše.
Ispod površine ima mnogo sumpora.
Znamo da je Crkva mora prodati.
Rekli ste to mojem ocu?
Nisam, don Paolo.
Mislio sam da bi bilo pametnije
prvo procijeniti zalihe sumpora.
Bez mojeg znanja?
Don Paolo, neki razbojnici već godinu dana protuzakonito vade sumpor.
Opasni su.
Barbari.
A vi ste u mojoj skrbi.
Ako netko kupi tu zemlju,
mogao bi mnogo zaraditi.
Novi vlasnici.
Vaša i moja obitelj.
Otac bi sigurno bio ponosan na vas.
Dođi!
Stigle smo.
Hoćete li ući?
Želite li nešto popiti?
Ne, hvala.
Koliko vam je godina?
Koliko ćete još ovako živjeti?
Mogla bih sutra poginuti u požaru.
A vaša duša?
-Riskirat ću. -Pridružite nam se.
Samo recite i vodim vas sa sobom kući.
U samostan? To nije vaša kuća.
Vaša kuća ima stotinu soba, vrtove, vrtlare i freske bogova na stropu.
To je očeva kuća, ne moja. Više ne.
Ponekad je i ovo njegova kuća.
Ne želite vi da ja pronađem Boga.
Želite kazniti oca.
Lani me posjetio otac. Došao je iz našeg sela.
Nije dolazio deset godina.
Vidio je kako živim i kakav imam stan.
Znao je da nemam muža.
Pljunuo mi je u lice i vratio se kući.
-Hoćete li se pomoliti sa mnom? -Zašto?
Vaš otac nije poput mojeg.
Voli vas, Concetta. Svim srcem želi da se vratite.
Nikako to ne možete promijeniti.
Nećete mi držati prodike o prirodi očeve ljubavi, gospođo.
Onda ću vam reći ovo. Na svijetu je još mnogo ljubavi za vas.
Znam što vam se dogodilo.
Kakvu ste izdaju doživjeli i koliko ste bili blizu ekstaze
i ispunjenju svojih želja.
Sve se to može opet pojaviti.
Možda će malo boljeti.
No nemojte da vas to obeshrabri.
Živite kako želite, gospođo.
Učinila sam što sam mogla.
I ja.
Bog, po sve vijeke vjekova.
Amen.
…i obučete novoga čovjeka
koji je stvoren po Bogu, u pravdi i svetosti istine.
U ime Oca i Sina i Duha Svetoga.
Amen.
Sestro Elena,
od danas više ne nosiš očevo ime.
Primi prsten vjernosti
i pečat dara Duha Svetoga.
Sad si Božja nevjesta.
Hajde!
Požuri se!
Brže!
Probudi se, hajde!
Stavi to onamo!
Brže!
Recite im, Russo.
Samo želimo pregledati rudnik, pa odlazimo.
U ime princa Saline!
Pregledaj mi i guzicu kad si već ovdje.
Idemo, don Paolo.
Možemo se vratiti s još ljudi.
Don Calogero, dajte mi dva tjelohranitelja.
Naravno.
Idite, moja pluća ne mogu ovo izdržati.
-Samo vi idite. -Idemo.
Hajde!
Idite.
U očevo ime inzistiram da me pustite da pregledam rudnik!
Don Paolo!
Preklinjem vas!
-Don Paolo, idemo. -Russo, vi ste kukavica.
Odvratni, ušminkani razbojnik. Kukavica! Hajde!
Stani, gade!
Rekao sam da staneš!
Što ti je danas? Jako si tiha.
Ne, prinče. Samo nisam baš raspoložena.
Nije raspoložena!
Svijet se doista okrenuo naglavačke!
Odakle ti ovo?
Ti i Concetta?
To derište.
Kako se usuđuje miješati u moj život?
Kako se usuđuješ?
Samo sam htjela pomoći.
Pomažeš mi samo oko jedne stvari.
Ili si mi dosad pomagala.
Govorio je bez prestanka, u jednom dahu.
I sama sam ostala bez zraka.
Otvorite vrata!
Otvorite ta prokleta vrata!
Majko, trebali ste me?
Dar od mojeg oca.
Time proučavate nebo?
On bi to želio.
I zato to ne činite.
-S bijelim točkama. -Da.
-Vrlo je životna. -Laku noć.
Fabrizio, ovo je…
Chevalley iz Monterzuola, na usluzi.
Tancredijev prijatelj iz Torina.
Razgovarat ćemo sutra. Idem spavati.
-Fabrizio… -Ne.
-Jako je umoran. -Bez brige.
Princezo.
-Sjednite. -Dobro jutro, oče.
Moji su vas loši maniri sinoć uvrijedili?
Ako jesu, oprostite mi.
Nikako. Dobro su se pobrinuli za mene.
Jeste li za kavu?
Molim vas samo čašu hladne vode.
-Skinite kaput, gospodine. -Da.
To smiju samo sjevernjaci.
Meni to nikad ne bi dopustila.
Ako se želite rashladiti, kušajte našu granitu.
Hvala.
Dodajte mu tučeno vrhnje. Bolje je s vrhnjem.
Izvrsno.
Sinoć sam opet pročitao Tancredijevo pismo.
Kaže da imate prijedlog za mene.
Da.
-Možda sad nije… -Ništa ne tajim od obitelji.
Vlada namjerava imenovati poznate Sicilijance
na mjesta senatora.
A vaše je ime najpoznatije, prinče.
Prevalili ste tako dalek put kako biste mi ponudili
mjesto u senatu te vaše nove Italije?
To je i vaša Italija.
Dobro da Paolo nije ovdje.
Gospodine,
don Fabrizio je sicilijanski plemić.
Ne mislite li da mu je mjesto u senatu ispod časti?
Princezo!
Gospodin me nije htio uvrijediti.
Fabrizio, ne misliš valjda…
Nastavite.
Hvala, prinče.
Kao što znate, Italija još nije posve ujedinjena.
Venecija je austrijska, a Rim pripada papi.
Koliko sam shvatio, Garibaldi želi osvojiti Rim.
Kralj to ne dopušta.
Krene li talijanska vojska na papu, odmah ćemo zaratiti s Francuzima.
Bio bi to kraj novog kraljevstva.
Država je mlada i krhka. Potreban je angažman najjačih.
Treba Siciliju i Geparda.
G. Mario!
Prinče,
don Paolo.
Zaustavi majku i sestre!
Ne, stanite!
Chiara, nemoj!
Paolo!
Ne!
Mama!
Ne!
Pusti me, Fabrizio!
Pusti me!
Sine moj!
Prinče, konj je kriv.
Ne!
Konj je kriv!
Stella…
Dođi.
Dođi, Stella.
Idemo.
Stella, dođi sa mnom.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike,
sada i na času smrti naše. Amen.
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospodin s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama
i blagoslovljen plod utrobe tvoje, Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike,
sada i na času smrti naše. Amen.
Prinče.
Strašan gubitak.
Našoj tuzi nema kraja.
Concetta.
PREMA ROMANU TOMASIJA DI LAMPEDUSE
Prijevod titlova: Elvis Šimunic