ГЕПАРД
ПАЛЕРМО КВІТЕНЬ 1861 РОКУ
Танкреді,
чи береш ти Анжеліку за свою законну дружину?
Беру.
Анжеліко,
чи береш ти Танкреді за свого законного чоловіка?
Беру.
Оголошую вас чоловіком і дружиною.
В ім'я Отця, і Сина, і Святого Духа.
Амінь.
Княже.
-Як справи? -Добре.
-Дозвольте привітати вас. -Дякую.
До побачення, княже.
До побачення.
Маестро.
Перепрошую.
Є подарунки, які треба дарувати.
Анжеліко.
Танкреді.
Його подарував моїй матері Фердинанд Перший у Неаполі.
Дозволиш?
Як щедро з вашого боку, княже.
Це така…
честь для нас.
Дядьку, у мене немає слів.
Дякую.
Анжеліко, пройдися.
Панове.
Дивіться, яка краса.
Покажи намисто.
Я зараз повернусь!
Вона з кінного заводу королеви Ізабелли Іспанської.
Як її звуть?
Ти дай їй ім'я.
Вона тепер твоя, синку.
Нехай звуть її Радість Доннафугати!
Анжеліко, ми не можемо взяти її з собою.
-У Турині немає стайні? -Авжеж є!
Але ця бідолаха жила лише в Мадриді й на Сицилії.
Вона замерзне на півночі.
Тато засмутиться.
Анжеліко, годі.
О, Кончетто!
Ти нас упіймала. Уже сваримось.
Не мала цього на меті, Анжеліко.
Авжеж, Кончетто. Ми знаємо.
Ми переїжджаємо до Турина.
Танкреді запропонували посаду в новому уряді.
Сумно, еге ж?
Зовсім ні.
Ти, ймовірно, дуже щасливий.
Щасливий, Кончетто.
Дякую.
Я вас залишу.
Ти не програла, Кончетто.
Не думай так.
Подумай, скільки тобі дає
ім'я твого батька.
Ти можеш отримати все, що забажаєш.
Кого забажаєш.
Ось.
Я усім вам зробила.
Дякую, Анжеліко.
-Хай живуть молодята! -Вітаємо!
-Слава Танкреді! -Слава Анжеліці!
Мамо.
Де Кончетта?
Кончетта?
Синьйоріно, чому ви сама? Куди ви?
Чекайте, ми вас проведемо!
Кончетто.
-Кончетто. -Кончетто.
Я зараз напишу князю.
Про решту подбаємо завтра.
«Ми пишемо Вам, щоб повідомити,
що вона тут, у нашому монастирі.
Княжна прийшла до нас
у пошуках спокою і прихистку,
і ми її прийняли
в наші священні стіни».
Уперта, як ослиця!
Лист з Турина.
Ваш улюблений Танкреді написав вам нарешті.
Читай, тату.
-Так, Фабріціо, читай. -Секунду.
Прочитай вголос.
«Дорогий дядьку,
Чеваллі ді Монтерцуоло,
важлива людина тут в уряді,
хоче дещо вам запропонувати.
Чекайте на нього протягом тижня.
І, прошу, поставтеся до нього доброзичливо.
Знаю, ви так і зробите.
Я б залюбки написав більше,
але кронпринц скоро влаштовує бал
і Анжеліка не дасть мені спокою,
поки не оціню всі її сукні.
Ми з дружиною не забули,
що скоро день народження нашої кузини Кончетти.
Будемо вдячні, якщо передасте їй наші найкращі побажання.
Сподіваємось, цей рік принесе їй
усе, що вона побажає.
Ваш небіж,
Танкреді».
Її день народження за два дні.
Що робитимемо?
Поїдемо до неї?
Ти знаєш, вона не хоче нас бачити.
Стільки часу минуло. Навіть на день народження?
Тату?
Це її вибір.
Варто не забувати, що Кончетта не у в'язниці.
Вона йде святим шляхом.
Ми маємо за неї радіти.
І пишатися нею.
Чи не так, падре?
Звісно, княгине.
Це дар для вашої родини.
Кончетта готується дати обітницю.
Ми її можемо більше не побачити.
Це ціна, яку нам доведеться заплатити.
Гарного дня тобі, люба.
Ти йдеш?
Так. Зустрічаюсь з банкірами і маю справи в клубі.
То буде пізно.
Залишимось у «Гранд Готелі».
Справді? Ти їдеш до Кончетти?
Ні.
Ти маєш дати їй спокій.
Вона в найкращому місці для зцілення.
-Так. -У тебе є інші діти.
Думай про них і про їхнє майбутнє.
-Щось іще? -Так.
-Поважай її рішення. -Авжеж.
Пообіцяй мені.
Обіцяю!
Приїхали.
Припиніть на мене так дивитися, якщо не хочете отримати стусана.
Я не порушу своєї обіцянки.
До неї підете ви.
Ну ж бо, Бендіко.
Я приїхав благати вас Кончетто.
Повертайтесь додому.
Ви знаєте мене з народження.
Ви маєте бути задоволені, що я знайшла своє покликання.
Що мене тішить немає жодного значення.
Брати й сестри страждають
від того, що ви не з ними.
Моє рішення не обговорюється.
Ви тут
не через моїх братів і сестер,
яких я дуже люблю,
а через мого батька.
Ваш батько лише бажає вам щастя.
Тоді перекажіть йому, що я щаслива.
Завтра ваш день народження.
Жоден батько не забуде про такий важливий день.
Скласти тобі компанію?
Княже.
Добрий вечір.
Іди туди, куди маєш.
Наллєш мені коньяк?
Дякую.
Вам досі болить через вашу дочку Кончетту.
Ви так вчинили для її блага
-і блага інших. -Це вже точно.
Одруження Танкреді її розбило.
Вони надто різні.
А вона так захопилася. І така вперта.
Але я впертіший за неї.
Я заберу її додому, так чи інакше.
Ходіть зі мною.
Ні, зачекай.
Ходіть.
Благословенна Ти між жінками й благословенний плід лона Твого,
бо Ти породила Христа Спаса, Ізбавителя душ наших.
Богородице Діво, радуйся, благодатна Маріє,
Господь з Тобою.
«З якого краю ти хочеш дивитися?
З того, що робить світ великим,
чи з того, що маленьким?
-Що відбувається? -Ніхто не знає.
Запевняю вас, це правда, як те, що я стою тут перед вами.
Доне Калоджеро.
Собака ще не їв. Приготуйте свинячу відбивну.
Княже.
Я вже казав вам, не треба титулів.
Доне Фабріціо.
Ваша Кончетта, наречена Христа.
Уявляю, наскільки ви пишаєтеся нею.
Так. Ми дуже пишаємось.
То…
Ви, напевно, чули про церковні землі,
які уряд виставляє на аукціон.
Так, звісно.
Вони на межі з моїми.
Там
знаходяться великі поклади сірки.
Ці землі можна було б придбати за безцінь.
-Ми могли б… -Втім,
ви забуваєте,
що моя донька скоро стане нареченою Христа.
Я не буду тим, хто перетворить
церковні землі на пекло з сіркою й полум'ям.
-Що спільного… -Це моє останнє слово.
Як скажете…
Княже.
Бренді.
-Дякую. -Візьміть.
Молока для малечі.
Ось.
Хліба, будь ласка.
Хліба, сестри.
-Ось. -Дякую.
Благослови вас Діва Марія.
Дякую.
Синьйоро.
Чим я можу допомогти вам, сестро?
Я не черниця.
Поки що.
Хочете мені допомогти?
Зазвичай від таких жінок, як ви, я бачу самі грубощі.
Чекайте.
Допоможіть розібратися.
Яке воно ваше життя?
Чого ти хочеш, послушнице?
Дізнатися про вас.
Дай кобилі попити.
Тату, ви хочете, щоб я їхав із ним?
Так. Тобі потрібно набиратися розуму.
Так, але чому він мене навчить?
Княже, це будуть дуже важкі дні.
Хочеш сказати, мій син слабак.
Ні…
Княже, якщо дон Паоло хоче, можемо поїхати…
Поїдете, коли я скажу.
Як скажете.
Залиште нас ненадовго.
Княже.
Паоло, ця подорож тобі допоможе.
Ти мусиш навчитися дбати про наше майно.
Колись на тебе покладатиметься вся сім'я.
Ти — мій спадкоємець.
Пам'ятай це.
Так, тату.
Добре.
Бери коня Танкреді, якщо хочеш.
Дякую, тату.
Ви прийшли.
Я дуже рада.
Упевнена, вона не в захваті.
Я з нею вже говорила.
Послушниця із таким впливом!
Мій батько — князь Саліна.
Важлива персона.
Ходімо.
То ось як живе княжна Саліна.
Тут спокійно.
А де, ні?
Скажіть мені правду. Вас сюди привела біль?
Життя — це більше ніж страждання.
Кохання — більше ніж страждання.
Що ви про це знаєте?
Те що у вас — то не кохання.
Тоді я не знаю, що це.
А інші жінки? Дружини?
Ваш батько має коханку?
Коханку?
Хвойду.
Княжно, у гніві немає благовоління.
Ви покликали мене сюди,
не для того, щоб рятувати, а щоб принижувати.
Вибачте.
Ви прийдете ще?
Ні.
Але можете прийти до мене,
якщо вам так цікаво.
Княже.
Я хочу побачити доньку.
Вибачте.
Зараз це неможливо.
Матінко, я…
благаю вас,
від себе
та від імені моєї дружини, вашої благодійниці,
переконайте мою доньку, що її місце вдома з нами.
З усією повагою, княже,
я очолила цей орден не для того,
щоб відмовляти дівчат від вступу до нього.
Я вам нагадаю, я маю право забрати
свою доньку звідси силою, якщо буде потрібно.
Упевнена,
це суттєво покращить вашу ситуацію.
Крім того, Кончетта чітко зазначила,
що вона не збирається повертатися додому з вами
Добрий вечір.
Доне Фабріціо.
Дозволите?
Прошу.
Дякую.
Я хотів поговорити з вами про вашу людину,
про Руссо.
Я можу йому довіряти?
Нашу людину Руссо.
Земля, яку ви віддали мені в Арджівокале,
не приносить того прибутку, який я очікував.
Я знаю, але із землею потрібне терпіння, багато терпіння.
-Авжеж. -Така вона правда.
Ви не переживаєте?
Зараз ми трохи більше,
ніж колонія П'ємонту.
Наші можновладці далеко.
Я відчуваю, що існує своєрідний вакуум,
де панує хаос.
Подейкують, що за відсутності влади є люди,
скромні люди,
які хочуть цим скористатися.
Ви маєте на увазі, скромні люди, на кшталт, Руссо?
Не лише.
Кажіть прямо. Не ходіть коло та навколо.
Гадаю, ви все розумієте, Саліна.
Якщо ми не розставимо пастки якомога швидше,
ці щури
повилазять зі своєї каналізації
і наводнять тут усе.
Минулого року ця земля дала 23 мішки та 7 скринь вовни.
Це не замало?
Ну…
Руссо, орендарям треба нагадувати про зобов'язання.
Нагадаємо, доне Паоло.
Поїмо?
Можна.
Я зберу хмиз.
Я допоможу. Піду з тобою.
Ні, доне Паоло.
Посидьте. Відпочиньте трохи.
Не треба мене виділяти. Я хочу бути корисним.
Як скажете, доне Паоло.
У такому випадку, нагодуйте коней
і дайте їм води.
Треба більше солі.
Дивись не пересоли.
-Доне Калоджеро. -Де ти був?
У мене могла борода вже відрости.
Вибачте.
Його Ясність наказав показати йому його землі.
Я не можу поїхати з вами в копальні.
Руссо!
Що це таке?
Ти став перед ним на коліно?
Ти маєш схилятися лише перед моїм батьком.
Доне Паоло, ми давні друзі.
Ми тут в інтересах вашого батька.
Я працюю для більшої слави князя Фабріціо.
Я завдячую йому всім.
Так і є, доне Калоджеро.
Так і є.
То скажіть мені…
Ким би ви були без імені моєї сім'ї?
Ніким.
Ні…
Ніким.
Сідайте.
Чому б нам не поїсти, доне Паоло?
Принесіть нам поїсти!
Ні, дякую.
Що моє — то ваше. Сідайте.
Сідайте.
Ваш батько говорив із вами
про землі в Леркарі, правда?
Землі церкви. Вони на межі з нашими.
Там знаходяться великі поклади сірки.
Ми розуміємо, що Церква має продати цю землю.
Ви говорили з моїм батьком?
Ні, доне Паоло, не говорив.
Подумав, що буде розумніше…
спочатку оцінити розмір пластів.
Не сказавши мені?
Доне Паоло, уже понад рік
бандити незаконно видобувають сірку.
Вони небезпечні.
Не знають Бога.
Я про вас подбаю.
Якщо землю розглядати, як інвестицію…
новий власник добре на ній заробить.
Нові власники.
Ваша сім'я і моя.
Уявіть, як ваш батько буде вами пишатися.
Пішли зі мною!
Прийшли.
Зайдете?
Щось вип'єте?
Ні, дякую.
Скільки вам років?
Як довго ви ще будете так жити?
Завтра можу у вогні згоріти.
А ваша душа?
-Я ризикну. -Візьмете із собою.
Скажіть і я заберу вас із собою додому.
До монастиря? Це місце — не ваш дім.
Ваш дім — сотня кімнат, сади й садівники,
зображення Бога на стелі.
Ви говорите про будинок мого батька, не мій.
Більше не мій.
Це і його дім, іноді.
Ви не хочете привезти мене до Бога,
ви хочете покарати свого батька, княжне.
Минулого року до мене приїздив мій батько
з нашого селища.
Через 10 років.
Побачив, як я живу,
мою квартиру, у якому комфорті.
Він знав, що я була одружена.
Плюнув мені в обличчя
і поїхав додому.
Помолитесь зі мною?
Навіщо?
Ваш батько не такий, як у мене.
Він вас любить, Кончетто.
Він мріє про ваше повернення.
Ви цього не зміните, щоб ви не робили.
Я не хочу, щоб мені читали
проповіді про природу любові мого батька.
Тоді слухайте про інше.
Вам ще стільки всього доведеться пережити.
Я знаю, що з вами сталося, княжне.
Про зраду, яку ви пережили.
Як близько ви, мабуть, були до екстазу,
до свого першого моменту бажання.
І це може повторитися.
Трохи попече.
Але краще жити, ніж зів'янути.
Ваше життя — воно ваше.
Я зробила все, що змогла.
Я теж.
…нескінечний світ.
Амінь.
…нове створіння,
за образом і подобою Божою у справедливості й святості правди.
В Ім'я Отця, і Сина, і Святого Духа.
Амінь.
Сестро Елено,
від сьогодні ти більше не носиш ім'я свого батька.
Прийми перстень віри,
печатку Святого Духу.
Відтепер ти дружина нашого Господа.
Не стій!
Розвантажуйте, швидко!
Хутко!
Не спіть! Уперед!
Підштовхніть їх!
Ворушіться!
Скажи їм, Руссо.
Ми лише хочемо оглянути копальню
й одразу підемо.
Іменем князя Саліни!
Чому б тобі не оглянути мою дупу, Коли вже на то пішло.
Поїхали, доне Паоло.
Ми завжди можемо повернутися з людьми.
Доне Калоджеро, дайте мені двох своїх охоронців.
Звичайно.
Ідіть, мої старі легені не витримують.
-Ви ідіть. -Уперед.
Уперед!
Іменем мого батька,
я наполягаю на огляді копальні!
Доне Паоло!
Доне Паоло, прошу вас!
Доне Паоло, поїхали.
Ви боягуз.
Підлий, обілений лиходій. Боягуз! Ходімо!
Стій, виродку!
Я сказав тобі зупинитися!
Я хочу знати, що з тобою сьогодні таке.
Ти як палиця в багнюці.
Ні, княже. Просто я…
не відчуваю пристрасті сьогодні.
Це ж треба, пристрасті вона не відчуває!
Світ перевернувся догори дриґом!
Звідки це в тебе?
Де ти це взяла?
Ти й Кончетта?
От дівчисько.
Як посміла вона лізти в моє життя?
А ти, як посміла ти?
Як ти смієш?
Я лише хотіла допомогти.
Ти допомагаєш мені лише в одному.
Що ж…
допомагала.
Він говорить і говорить,
безперестанку.
Я від того теж задихалася.
Відчиніть!
Відчиніть ці кляті двері!
Матінко, ви мене кликали?
Подарунок від мого батька.
Ти вивчаєш небо?
Він би цього хотів.
І тому ти цього не робитимеш.
-Цятки, білі. -Так.
-Реалістично. -Добрий вечір.
Фабріціо, це…
Чеваллі ді Монтерцуоло до ваших послуг.
Друг Танкреді.
Завтра поговоримо. Мені треба поспати.
-Фабріціо… -Ні.
-Він дуже втомився. -Не хвилюйтеся.
Княгине.
-Сідайте. -Доброго ранку, тату.
Я своїми поганими манерами минулої ночі вас образив?
Я прошу вибачити мені.
Ні, усе нормально. Мені приділили багато уваги.
Вип'єте кави?
Келих крижаної води, будь ласка.
Знімайте пальто.
Так.
Це характерно для людей із півночі.
Мені б вона ніколи не дозволила.
Якщо хочете охолодитися, скуштуйте нашу граніту.
Дякую.
Передайте вершки.
Краще з вершками.
Чарівно.
Я вчора перечитав лист від мого небожа Танкреді.
Він пише, у вас до мене пропозиція.
Точно.
Можливо, зараз не…
У мене немає секретів від сім'ї.
Уряд має намір призначити низку відомих сицилійців
сенаторами Королівства.
Немає більш славетної людини, ніж ви, княже.
Ви подолали весь цей шлях, щоб запропонувати мені
місце в Сенаті цієї вашої нової Італії?
Вона і ваша, княже.
Добре, що Паоло тут немає.
Пане…
дон Фабріціо — пер Сицилійського королівства.
Ви вважаєте, що місце в Сенаті, це недостатньо
гарна для нього?
Княгине!
Наш гість не хоче мене образити.
Фабріціо, ти несерйозно…
Продовжуйте.
Дякую, княже.
Як ви знаєте,
Об'єднання Італії ще не закінчено.
Венеція під владою Австрії. Рим — Папи Римського.
Наскільки я розумію, Ґарібальді хоче йти на Рим.
Але Король забороняє.
Виступ італійської армії проти Папи
означав би негайну війну з Францією.
І кінець цього нового королівства.
Країна молода й вразлива.
Їй потрібні найсильніші, готові працювати.
Це потрібно Сицилії. Це потрібно Гепарду.
Пане Маріо!
Княже…
Доне Паоло.
Твоя матір, сестри, зупини їх!
Стійте! Чекайте!
К'яро, ні!
Паоло!
Ні!
Мамо!
Ні!
Відпусти мене, Фабріціо!
Відпусти мене!
Синку!
Княже, це був кінь.
Ні!
Це був кінь!
Стелло…
Ходімо…
Ходімо, Стелло.
Іди.
Стелло, ходімо зі мною.
О, Маріє, Матір Божа, молися за нас
зараз і в годину нашої смерті. Амінь.
Богородице Діво, радуйся, благодатна Маріє.
Благословенна Ти між жінками
й благословенний плід лона Твого.
О, Маріє, Матір Божа, молися за нас
зараз і в годину нашої смерті. Амінь.
Княже.
Така втрата.
Наша скорбота немає меж.
Кончетто.
ЗА МОТИВАМИ «ГЕПАРД» ДЖУЗЕППЕ Т. ЛАМПЕДУЗА
Переклад субтитрів: Олена Гердова