AGOST DEL 1862
Dona-m'ho.
Gràcies.
- Et pots emportar això? - Sí.
Sí?
Mama, m'has cridat?
Tard o d'hora ho hauràs de treure.
Temps al temps.
El teu pare ha decidit anar a Torí.
Està considerant acceptar la plaça de senador.
No.
No em demanis que l'acompanyi.
- Si us plau. - No, mama.
No suportaria tornar a veure el Tancredi.
El teu pare està molt pitjor del que imagines.
No és el mateix des que el Paolo va morir.
Concetta.
Vinc amb tu.
Què has dit?
T'hi acompanyo. Vinc amb tu.
Això és meravellós.
Però ho fas perquè la teva mare t'ho ha demanat.
Si és cert que ens assemblem, ningú m'obliga a fer el que no vull fer.
Jo també soc una Salina.
TORÍ CAPITAL DEL REGNE D'ITÀLIA
Si us plau, senyors.
Oncle!
Com ha anat el viatge?
Bastant llarg, oi?
Ja m'ho imagino.
- Concetta. - Cosí.
Benvinguts.
Veniu amb mi.
Seguiu-me, us ensenyaré la casa.
EXÈRCIT DE GARIBALDI A SICÍLIA
Les nostres escaramusses també són notícia aquí.
N'hi ha 4.000 disposats a marxar sobre Roma amb ell.
És una bogeria, oncle.
A tu ja t'ha passat la bogeria?
No del tot, Concetta.
Benvinguts, Salina!
- Oncle. - Estimada.
- Concetta. - Angelica.
Teniu una casa preciosa.
Aquell quadre és de gran qualitat.
Jo també ho crec.
Però els colors no estan a l'altura dels Bellini de Villa Salina.
- Oi, oncle? - Concetta, com està la tia?
Com pots imaginar.
Tenim una sorpresa.
Ja veurà quins seients tenim per a l'òpera d'aquesta nit.
El rei hi assistirà.
- Aquesta nit? - Esclar.
Hi ha molt a veure. No podem perdre ni un segon.
Torí és la ciutat del moment.
I què veurem?
Nabucco, oncle.
Per cert, també hi serà l'ambaixador francès a Itàlia.
Els ho puc dir?
Encara no hi ha res a dir.
És candidat per a una plaça diplomàtica a l'ambaixada de París.
- A París? - Té el suport de l'ambaixador francès.
Li agrairia molt el seu suport.
El tindràs.
Vine, t'ensenyaré la casa.
Com està la Concetta?
Bé.
La teva habitació.
És preciosa.
Seria perfecta per a un bebè, oi?
Però probablement serà una sala de billar.
M'alegra molt que siguis aquí.
Al Tancredi també.
Diu que ets la persona més intel·ligent que coneix.
Sempre ha estat diplomàtic.
Et deixo descansar.
És un honor tenir-lo aquí, príncep.
Sobretot després d'una desgràcia tan tràgica i recent.
Ha organitzat diverses coses.
Sí. Una visita al Senat demà,
una petita recepció al vespre
i el seu discurs al Cercle Nacional divendres.
Permetin-me presentar-los l'ambaixador francès, Charroux.
Príncep.
- Encantat. - És un honor.
Ella és la meva filla Concetta.
Enchanté, senyoreta.
Enchantée.
És sorprenent quant cèlebres us heu fet
en tan poc temps.
No sé si és un compliment.
Sigues sincera, Concetta, què penses de tot això?
De Torí?
D'Itàlia.
No és el que em van prometre.
Què vols dir?
"Un vaixell de Messina a Nàpols,
i després un tren
a Roma, Florència, Venècia…"
Garibaldi ha desobeït el rei.
El seu exèrcit ha travessat l'estret de Messina.
Papa.
Les ordres del seu rei no valen res?
O no m'han informat de les novetats?
El rei enviarà tropes a Roma de seguida.
Si no, ho haurem d'interpretar com a una declaració de guerra
contra França.
- Tingui paciència. - Ho sento, príncep.
- He de marxar. - Si us plau, quedi's.
M'esperen a París.
Ambaixador, si m'ho permet.
Si marxa, no podrà assistir a la festa
en honor del meu oncle demà.
Què faríem sense la seva presència?
Comtessa…
si aquest incident es resol ràpidament, potser.
Ara mateix, temo que no tinc ànim per a Verdi.
Príncep.
Disculpin-me.
Si Garibaldi aconsegueix prendre Roma,
no s'aturarà fins que siguem una república.
Els de la nostra classe no duraríem en aquella Itàlia.
Si volem que tot continuï igual,
el Parlament ha de treballar.
Encara no sé
si aquest món de la política em fascina o em repel·leix,
però el que em fa realment feliç
és veure que estàs desenvolupant tot el teu potencial, fill.
Estimadíssim nebot,
la teva carrera va molt bé
i diria que el teu matrimoni ha estat molt encertat.
Segur que la teva mare, allà dalt, està molt orgullosa de tu.
Gràcies, oncle.
Les teves paraules signifiquen molt per a mi.
I has de saber que don Calogero està de camí.
- No! - Sí.
Està buscant proves que la seva família és d'origen nobiliari.
El rei envia tropes contra Garibaldi!
Itàlia al caire de la guerra civil!
Príncep,
el centre polític de la nova Itàlia:
el Senat.
El cor de la nostra nova nació.
Espero que accepti formar part d'ell.
Els regals commemoratius de la unificació
mostren la gran diversitat del nostre país.
Aquest és del seu regne.
Típicament sicilià.
Per què ho diu?
La resta de regals almenys serveixen per a alguna cosa:
una sella, una cota de malla…
I què enviem els sicilians?
Un veler de coral
que s'enfonsaria en tocar l'aigua.
Pura estètica i vanitat.
És precisament aquesta saviesa
el que més necessitem en aquest moment.
Amb homes com vostè,
iniciatives violentes com la marxa de Garibaldi no tindrien seguidors.
Cent deu.
Aquest color li escauria molt.
D'acord.
Enviarem el vestit al més aviat possible.
Gràcies.
I a tu, Angelica.
Havies de portar alguna cosa especial a la festa en honor del teu pare.
Sempre hi ha coses a fer aquí?
En efecte. Per això m'agrada.
¿I no…
no et ve de gust passar un vespre tots dos sols?
Aquí el matrimoni és molt diferent.
Endavant.
És del comte Bombello.
- Ha vingut a veure't. - A mi?
El meu pare hi hauria d'estar.
- O el Tancredi. - Concetta…
No ets a Sicília.
Les coses es fan…
amb valentia a Torí.
Vinga, vesteix-te.
Comte!
Concetta.
- Gràcies per rebre'm. - Només faltaria.
El seu pare no hi és?
No. El meu cosí tampoc.
Però m'han dit que aquí no són tan formals.
Bé,
no n'estic tan segur.
L'he vist a l'òpera i he suposat que s'allotjaria aquí.
És cert.
No podia deixar passar aquesta ocasió en què tots dos som a Torí.
La seva visió és excel·lent si m'ha vist entre la multitud.
No.
En absolut.
No, l'he vist perquè…
brilla més que tots els altres.
Quant de temps estarà a Torí?
Depèn del meu pare.
Acceptarà la plaça que li ofereixen?
Diguem que li sembla una idea persuasiva.
Vostè no fa costat al govern?
Em sembla…
una solució de compromís,
no un nou començament.
No allò pel qual vaig lluitar.
Per què no travessa l'estret amb Garibaldi?
S'ha acabat la guerra.
Ara he de viure.
La podria tornar a veure abans que marxi?
No ha de tornar a Milà?
No hi ha res que no ajornaria
per passar una hora amb vostè.
Ho haurà de demanar al meu pare.
Esclar.
Si em disculpa…
Endavant.
Puc entrar?
Estàs preciosa.
No ha estat fàcil per a mi tornar-te a veure, Concetta.
Per a tu no ha estat fàcil?
Potser tu dissimules millor.
Concetta, estàs llesta?
Ja venim!
Hem de marxar.
Som-hi.
Senyores i senyors, disculpin-me.
Tinc una notícia important.
Acabo de saber que Garibaldi
ha patit una dura derrota aquesta tarda,
a Aspromonte, a mans del general Pallavicino.
Gràcies a la intervenció ferma del rei,
els rebels estan aturats a més de 500 km de Roma.
També hem sabut
que una bala ha ferit Garibaldi en un peu.
En un peu? S'ha acabat la marxa sobre Roma.
Amb aquesta feliç notícia,
vull proposar un brindis en honor d'un cavaller
que aviat ens honrarà com un dels nostres senadors.
El nostre convidat d'honor,
don Fabrizio Corbera, príncep de Salina.
- Pel príncep! - Pel príncep!
És molt refinat, no troba?
Malgrat tot,
el Dolci de la seva biblioteca
té una malenconia més expressiva.
No troba?
Coneix París?
Ambaixador, vingui a conèixer el general.
He d'obeir.
Si em disculpa…
Ambaixador Charroux, el general Marini.
- Un plaer. - Encantat.
Concetta, he de parlar amb tu.
Aquí no. Tothom ens mira.
On?
Recorda aquesta adreça:
via Lascaris, 75.
Vindràs?
La necessito. L'espero a l'hotel.
Papa?
Tot va bé?
Sí.
M'agradaria anar-me'n.
- Acompanyaràs la teva cosina? - Esclar, oncle.
- Bona nit, papa. - Bona nit.
Agafa el carruatge. Arribaré de seguida.
Tassoni?
Jo també estic sorprès.
Què hi fa, aquí?
És casa meva.
Deu ser un error. Ho sento molt.
No ho crec.
Quan el Tancredi m'ha demanat utilitzar el pis un altre cop,
no sabia que la senyoreta seria vostè.
"Un altre cop"?
Ni les noies del convent són immunes al seu encant.
Si us plau.
Segueixi'm.
Bona nit.
Ha estat un plaer.
Fins a la pròxima.
L'autoritat d'un príncep s'estén a l'habitació d'una noia?
Si és la seva neboda, sí.
¿I si a la neboda l'hagués traït el seu marit
dos mesos després de casar-se?
Si li preocupa la discreció,
hi ha altres llits.
Hotels més tranquils.
Tu…
¿vols ser una Salina…
o una puta?
Els homes parlen de mi des que tenia dotze anys, oncle.
Ara, promet-me que això…
no tornarà a passar.
Tassoni m'ha obert.
Portes les amants aquí?
Les amants?
Parles com si en fossin centenars.
Volies parlar amb mi.
Des que et vaig veure al funeral del Paolo, estic perdut.
T'havia de tornar a veure.
I el teu matrimoni?
Si tant t'importa el meu matrimoni, per què has vingut?
La veritat és que la necessitava.
La desitjava.
Encara més en la meva pobresa.
I era fidel en el meu matrimoni.
Hi creia de debò.
Però aviat vaig veure que…
l'Angelica i jo només tenim en comú l'ambició.
I ara em passo els dies
pensant què hauria passat entre tu i jo.
I doncs?
Oncle, encara estàs despert?
He portat la Concetta a casa. Tot va bé.
En vols?
Seu un moment.
La teva dona…
té una relació…
amb l'ambaixador francès.
Has entès el que t'he dit?
No et preocupis, oncle.
Tot està controlat.
Has d'entendre que…
l'Angelica anhela l'èxit de la meva carrera
més que jo mateix.
Què coi dius?
A tu et sembla bé?
Has fomentat aquesta vilesa?
Au va, oncle.
Que jo sàpiga, sempre has tingut una amant.
Ves amb compte. Encara soc capaç de trencar-te la cara.
Un proxeneta.
En això t'has convertit.
Benvingut, senyor Sedara.
Estan esmorzant?
Sí. Si us plau, segueixi'm.
La bellesa de la joventut!
Angelica meva.
- Tancredi. - Don Calogero. Bon dia.
Princesa.
Alcalde.
Té gana?
Sí.
Em disculpo pel meu oncle. Està repassant el seu discurs.
Doncs està disculpat.
És molt amable per venir fins aquí a escoltar-lo.
He de ser sincer, també hi ha una altra raó.
De debò?
Angelica, tu ja ho saps.
La meva família i jo fa molt de temps que sospitem
que podríem estar emparentats amb el tercer baró Prizzi.
Només per part de la seva amant, esclar.
Vull confirmar, una vegada per totes, si és cert.
M'han dit que els millors heraldistes són aquí a Torí.
Li desitjo tota la sort del món.
Però la raó principal
per emprendre un viatge tan esgotador, tan llarg,
és que el meu amic, el príncep de Salina,
rebrà una altra rutilant medalla
que lluirà al pit.
Princesa, deu estar orgullosa del seu pare.
Com sempre.
La seva mare s'està recuperant a poc a poc?
A poc a poc.
Esclar.
Perdre el teu hereu…
és un dolor que…
no soc capaç d'imaginar.
I que aquell preciós cavall morís d'aquella manera…
- Perdoneu, vaig a buscar el meu pare. - Princesa.
Si em disculpa…
Papa.
Sedara ha arribat.
No és fàcil, saps?
Què?
Arribar a la meva edat i adonar-te que ho has errat tot.
Per què dius això?
El Tancredi ha rebut tot el meu afecte.
I mira en què s'ha convertit.
El Paolo sempre se'l va haver de guanyar.
I, fent-ho, va trobar la mort.
Va ser culpa meva,
encara que ningú gosi dir-m'ho.
Tu…
tu sí que ets capaç de dir-m'ho.
Som-hi, papa.
Vinga.
Senyores i senyors, em presten atenció, si us plau?
Vull donar la benvinguda als membres del club,
als senadors, als convidats i a les nostres encantadores convidades.
Avui ens hem reunit aquí
per escoltar un futur senador de Sicília,
don Fabrizio Corbera,
príncep de Salina.
Si us plau.
Senyors senadors, ministres,
senyores i senyors.
Fa pocs dies que soc a Torí,
però he de confessar que han estat molt útils.
M'han ajudat a recordar
qui soc
i què soc.
Soc, irremeiablement,
un sicilià.
Durant més de 25 segles, els sicilians
hem carregat sobre l'esquena el pes
de moltes civilitzacions meravelloses i heterogènies,
totes vingudes de fora,
ja formades, completes
i perfeccionades.
Mai hem tingut el plaer
de veure'n germinar una pròpia.
Fa 2.500 anys
que som una colònia.
He d'admetre que,
en gran part, és culpa nostra.
Però, de fet, tanta dominació
ha fet que ens resignem.
I, ara, l'única cosa que realment anhelem…
és dormir.
Odiem qualsevol que intenti despertar-nos,
encara que qui ho faci tingui les millors intencions.
Com en aquest cas,
en què m'ofereixen aquest meravellós regal.
Han d'entendre que pertanyo al vell ordre
i que estic lligat a l'antic règim borbònic.
És un vincle
basat en la decència,
per no dir afecte.
A més, pertanyo a una desafortunada generació,
a cavall del vell món i del nou
i incapaç d'adaptar-se a l'un o l'altre.
Per tant,
amb molta humilitat,
els ho agraeixo,
però he de rebutjar la seva amable oferta.
Ha rebutjat una plaça al Senat?
Increïble.
Qualsevol hauria acceptat aquest honor,
encara que no li importés aquest país.
En tot cas,
d'alguna manera,
sempre em fa sentir orgullós d'ell.
Hauries de sentir el mateix.
També ho sento.
Fins després.
Reconsideri-ho.
Si les persones honestes es retiren,
les mancades d'escrúpols tindran via lliure.
Quina esperança tindrà la nostra jove nació?
L'hi suplico, príncep.
- Escolti la seva consciència. - És el que he fet.
Vostè és un cavaller, Chevalley.
M'alegra haver-lo conegut.
I, si m'ho permet,
m'agradaria suggerir-li un candidat.
Esclar.
Doncs…
el sogre del Tancredi, don Calogero Sedara.
A la seva salut!
És, sens dubte, l'home adequat per a aquesta situació.
A més,
prové d'un llinatge antic.
O aviat serà així, pel que he sentit.
Pensi-s'ho.
Disculpin.
- Concetta. - Comte.
El seu pare està ple de sorpreses.
Suposo que ara marxarà amb ell.
Sí, no crec que tingui elecció.
Bé, això significa que aniré a Sicília a parlar amb ell.
Gràcies.
Si em disculpa…
Necessiteu res més per al viatge?
- Diria que no. - Disculpeu.
Acaba d'arribar. Quan he vist el segell, l'he obert.
La plaça és oficial. Anem a París.
Enhorabona a tots dos.
- Gràcies. - Adeu.
Adeu, príncep.
- Gràcies. - Bon viatge.
M'alegro per tu.
Gràcies, Concetta.
Tens el que volies.
París!
Dec estar perdent el seny.
Com coi se'm va acudir venir aquí?
Tornem a casa.
Oi, Concetta?
M'espera una vellesa esplèndida i malenconiosa.
I tu?
I jo?
Et trobarem un bon marit sicilià.
- Papa. - Estaràs a prop.
Papa, si us plau.
Així podràs cuidar la teva mare, ajudar el teu germà…
Prou!
Continues convençut que pots prendre decisions pels altres
i controlar tothom com si fóssim titelles.
He de construir alguna cosa meva!
Necessito viure la meva vida sola, sense tu!
T'estimo molt, papa…
però no puc viure en el món que has creat,
jo també necessito crear-ne un.
El comte Bombello et demanarà la meva mà.
Necessito que la hi concedeixis, si us plau.
M'has d'alliberar de tu.
I, ara, anem a casa.
BASADA EN LA NOVEL·LA DE LAMPEDUSA
Subtítols: Tulio Labadie