‫- הברדלס -‬
‫- אוגוסט 1862 -‬
‫תן לי.‬
‫תודה.‬
‫את יכולה לקחת את זה?‬ ‫-כן.‬
‫כן?‬
‫אימא, רצית לדבר איתי?‬
‫תצטרכי להוריד אותם בסופו של דבר.‬
‫בבוא הזמן.‬
‫אביך החליט לנסוע לטורינו.‬
‫הוא שוקל לקבל את תפקיד הסנאטור.‬
‫לא.‬
‫אל תבקשי ממני לנסוע איתו.‬
‫בבקשה.‬ ‫-לא, אימא.‬
‫אני לא מסוגלת לראות את טנקרדי שוב.‬
‫מצבו של אביך גרוע בהרבה מכפי שאת מדמיינת.‬
‫הוא לא חזר לעצמו מאז שפאולו מת.‬
‫קונצ'טה.‬
‫אני באה איתך.‬
‫מה אמרת?‬
‫אני אצטרף אליך. אבוא איתך.‬
‫זה נפלא.‬
‫אבל את באה רק כי אימא שלך ביקשה ממך.‬
‫אם אני באמת דומה לך,‬
‫אז אף אחד לא יכול להכריח אותי‬ ‫לעשות משהו נגד רצוני.‬
‫גם אני ממשפחת סלינה.‬
‫- טורינו‬ ‫בירת ממלכת איטליה -‬
‫בבקשה.‬
‫דוד!‬
‫איך הייתה הנסיעה?‬
‫די ארוכה.‬
‫אני מתאר לעצמי.‬
‫קונצ'טה.‬ ‫-דודן.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫תיכנסו.‬
‫בואו איתי, אראה לכם את הבית.‬
‫- צבאו החדש של גריבלדי בנמל בסיציליה -‬
‫החדשות על העימותים הקטנים אצלנו‬ ‫הגיעו עד לכאן.‬
‫אומרים ש-4,000 איש‬ ‫מוכנים לצעוד איתו לרומא.‬
‫זה טירוף, דוד.‬
‫ואתה? נרפאת מהטירוף הזה?‬
‫לא לחלוטין, קונצ'טה.‬
‫ברוכים הבאים, משפחת סלינה.‬
‫דוד.‬ ‫-יקירתי.‬
‫קונצ'טה.‬ ‫-אנג'ליקה.‬
‫הבית שלכם מקסים.‬ ‫-שמתי לב לציור הזה. משיחות מכחול נהדרות.‬
‫גם אני חושבת כך.‬
‫אם כי הצבעים מחווירים בהשוואה‬ ‫לציור של בליני בווילה סלינה.‬
‫נכון, דוד?‬ ‫-קונצ'טה, מה שלום דודתי?‬
‫כמו שאתה מתאר לעצמך.‬
‫יש לנו הפתעה.‬
‫חכה עד שתראה את המושבים‬ ‫ששבאלי הזמין לנו לאופרה הערב.‬
‫גם המלך יהיה שם.‬
‫הערב?‬ ‫-כמובן.‬
‫יש המון מה לראות, אסור לבזבז אפילו שנייה.‬
‫טורינו היא המקום הכי חם כרגע.‬
‫איזו אופרה נראה?‬
‫נראה את "נבוקו".‬
‫דרך אגב, הערב‬
‫גם שגריר צרפת באיטליה יהיה שם.‬
‫אפשר לספר להם?‬
‫אנג'ליקה, עוד אין מה לספר.‬
‫טנקרדי מועמד לתפקיד דיפלומטי‬ ‫בשגרירות איטליה בפריז.‬
‫בפריז?‬ ‫-השגריר הצרפתי תומך בו.‬
‫אהיה אסיר תודה אם אזכה גם בתמיכתך.‬
‫כמובן.‬
‫בואי, אראה לך את הבית.‬
‫מה שלום קונצ'טה?‬
‫היא בסדר.‬
‫זה החדר שלך.‬
‫הוא יפהפה.‬
‫זה יהיה חדר ילדים מושלם, לא?‬
‫אבל סביר יותר שזה יהיה חדר ביליארד.‬
‫אני שמחה מאוד שאת כאן.‬
‫גם טנקרדי שמח.‬
‫הוא תמיד אומר‬ ‫שאת האדם הכי אינטליגנטי שהוא מכיר.‬
‫הוא תמיד היה דיפלומטי.‬
‫אתן לך לנוח.‬
‫לכבוד הוא לי לארח אותך כאן, נסיך.‬
‫בייחוד זמן קצר כל כך אחרי הטרגדיה שחווית.‬
‫ארגנת לי ימים עמוסים מאוד.‬
‫כן. ביקור בסנאט מחר,‬
‫וקבלת פנים קטנה בערב.‬
‫ואז, כמובן, הנאום שלך‬ ‫במועדון הלאומי ביום שישי.‬
‫הרשה לי להציג את השגריר הצרפתי, שארו.‬
‫נסיך.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-לכבוד לי.‬
‫זו הבת שלי, קונצ'טה.‬
‫לעונג לי, עלמתי.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫מפתיע לראות עד כמה התפרסמתם‬ ‫בזמן קצר כך כך.‬
‫אני לא בטוח שזו מחמאה.‬
‫תגידי לי את האמת, קונצ'טה.‬ ‫מה דעתך על כל זה?‬
‫על טורינו?‬
‫על איטליה.‬
‫זה לא מה שהובטח לי.‬
‫באיזה מובן?‬
‫"ספינה ממסינה לנאפולי,‬
‫"ואז רכבת‬
‫"לרומא, לפירנצה או לוונציה…"‬
‫גריבלדי התעלם מפקודות המלך.‬
‫צבאו חצה את מצר מסינה, ועכשיו הוא ביבשת.‬
‫אבא.‬
‫האם פקודות מלכך חסרות ערך, טנקרדי?‬
‫או שהיו פקודות אחרות שלא סיפרו לי עליהן?‬
‫המלך ישלח צבא לרומא מייד.‬
‫אם לא, ניאלץ לפרש את התמהמהות הממשלה שלכם‬
‫כהכרזת מלחמה נגד צרפת.‬
‫אני מפציר בך, התאזר בסבלנות.‬ ‫-סלח לי, נסיך.‬
‫אני חייב ללכת.‬ ‫-לא, בבקשה. הישאר.‬
‫מצפים לי בפריז.‬
‫אדוני השגריר, אם יורשה לי.‬
‫אם תחזור לפריז, לא תוכל לבוא למסיבה‬ ‫שאנחנו עורכים לכבוד דודי מחר.‬
‫ומה נעשה בלעדיך?‬
‫רוזנת…‬
‫אם המחלוקת תיפתר במהרה, אולי אישאר.‬
‫בינתיים, חוששני שאיבדתי את תיאבוני לוורדי.‬
‫נסיך.‬
‫סלחו לי.‬
‫אם גריבלדי באמת יצליח לכבוש את רומא,‬
‫הוא לא יעצור עד שנהיה רפובליקה.‬
‫אנשים כמונו לא יחזיקו מעמד‬ ‫זמן רב באיטליה שלו.‬
‫אם אנחנו רוצים שהמצב לא ישתנה,‬
‫הפרלמנט חייב להתחיל לעבוד.‬
‫אני עדיין לא בטוח‬ ‫אם עולם הפוליטיקה מרתק אותי או דוחה אותי.‬
‫אבל מה שבאמת משמח אותי‬
‫זה לראות עד כמה אתה משגשג כאן, בן.‬
‫אחייני האהוב.‬
‫יש לך קריירה יפה‬
‫ונישואים מאושרים, למיטב ראייתי.‬
‫אני בטוח שאימא שלך מביטה מלמעלה‬
‫ומתגאה בך מאוד.‬
‫תודה, דוד.‬
‫אני מעריך את זה מאוד, באמת.‬
‫אתה צריך לדעת‬
‫שדון קלוג'רו מגיע.‬
‫לא!‬ ‫-כן.‬
‫מתברר שהוא בא לחפש הוכחה‬ ‫למוצאה האצילי של משפחתו.‬
‫המלך שולח חיילים נגד גריבלדי!‬
‫איטליה על סף מלחמת אזרחים!‬
‫נסיך.‬
‫מרכז הפוליטיקה של איטליה החדשה.‬
‫הסנאט.‬
‫ליבה של האומה החדשה שלנו.‬
‫אני מקווה שתסכים להיות חלק מזה.‬
‫המתנות שקיבלנו כדי להנציח את האיחוד שלנו‬
‫מראות עד כמה מגוונת האומה שלנו.‬
‫זו מתנה מהממלכה שלך.‬
‫כמה סיציליאני.‬
‫באיזה מובן?‬
‫כל השאר שלחו מתנה שיש בה תועלת כלשהי.‬
‫אוכף, שריון שרשראות.‬
‫ומה אנחנו שלחנו?‬
‫אוניית מפרשים עשויה אלמוגים‬
‫שתשקע ברגע שתבוא במגע עם מים.‬
‫מראית עין בלבד‬
‫ויהירות.‬
‫אלה בדיוק התובנות‬
‫שאנחנו זקוקים להן נואשות עכשיו.‬
‫עם אנשים כמוך לצידנו,‬
‫פעולות אלימות כמו הצעדה של גריבלי לרומא‬
‫לא יקרו עוד.‬
‫מאה ועשר.‬
‫הצבע הזה יתאים לך.‬
‫בסדר.‬
‫נשלח את השמלה בהקדם האפשרי.‬
‫תודה.‬
‫תודה גם לך, אנג'ליקה.‬
‫חשבתי שאת צריכה ללבוש משהו מיוחד‬ ‫במסיבה לכבוד אביך.‬
‫החיים כאן תמיד עמוסים כל כך?‬
‫כן. לכן אני אוהבת אותם.‬
‫את לא…‬
‫את לא רוצה לפעמים‬ ‫לבלות ערב ביחידות עם בעלך?‬
‫נישואין שונים מאוד כאן.‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫מהרוזן בומבלו.‬
‫הוא בא לראות אותך.‬ ‫-בשבילי?‬
‫אבא שלי צריך להיות נוכח בפגישה.‬
‫או טנקרדי, לפחות.‬ ‫-קונצ'טה…‬
‫את לא בסיציליה.‬
‫את יכולה להיות נועזת יותר כאן בטורינו.‬
‫קדימה, תתלבשי.‬
‫רוזן!‬
‫קונצ'טה.‬
‫תודה שהסכמת לפגוש אותי.‬ ‫-כמובן.‬
‫אבא שלך לא כאן?‬
‫לא, וגם לא הדודן שלי.‬
‫אבל נאמר לי שלא מקפידים על גינונים כאן.‬
‫טוב…‬
‫אני לא בטוח כל כך.‬
‫ראיתי אותך באופרה, והנחתי שאמצא אותך כאן.‬
‫צדקת.‬
‫לא יכולתי לפספס את ההזדמנות‬ ‫כשגיליתי ששנינו בטורינו.‬
‫אם הבחנת בי בקהל,‬ ‫כנראה יש לך ראייה חדה מאוד.‬
‫לא.‬
‫ממש לא.‬
‫לא, ראיתי אותך כי…‬
‫כי כל השאר מחווירות לעומתך.‬
‫כמה זמן תהיי בטורינו?‬
‫זה תלוי באבא שלי.‬
‫הוא יקבל את התפקיד שמציעים לו?‬
‫אני חושבת שהרעיון מסקרן אותו למדיי.‬
‫אתה לא תומך בממשלה?‬
‫אני חושב שזו…‬
‫פשרה.‬
‫לא שחר חדש.‬
‫לא מה שנלחמתי למענו.‬
‫למה אתה לא חוצה את המצר עם גריבלדי?‬
‫ימיי בשדה הקרב נגמרו.‬
‫יש לי חיים לחיות.‬
‫אוכל לבקר אותך שוב לפני שתעזבי?‬
‫לא מצפים לשובך במילאנו?‬
‫אדחה כל מחויבות אחרת‬
‫כדי לבלות איתך עוד שעה.‬
‫בפעם הבאה תצטרך לשאול את אבא שלי.‬
‫כמובן.‬
‫ברשותך.‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫יורשה לי?‬
‫את יפה כל כך.‬
‫לא היה לי קל לראות אותך שוב, קונצ'טה.‬
‫לך לא היה קל?‬
‫אולי את מסתירה את זה טוב יותר.‬
‫קונצ'טה, את מוכנה?‬
‫אנחנו באים!‬
‫צריך ללכת!‬
‫בוא.‬
‫גבירותיי ורבותיי, אני מתנצל.‬
‫יש לי חדשות חשובות מאוד.‬
‫בדיוק שמעתי שגריבלדי‬
‫ספג תבוסה קשה אחר הצהריים באספרומונטה‬ ‫מידי הגנרל פלביצ'ינו.‬
‫הודות לפעולותיו ההחלטיות של המלך,‬
‫המורדים נעצרו במרחק‬ ‫של יותר מ-500 ק"מ מרומא.‬
‫כמו כן, שמענו שגריבלדי‬ ‫נורה בכף הרגל מכדור תועה.‬
‫בכף הרגל? זה סופה של הצעדה לרומא!‬
‫בנימה שמחה זו,‬
‫אני רוצה להרים כוסית לחיי האדון הזה,‬
‫שבקרוב נתכבד לצרף לשורות הסנאט שלנו.‬
‫אורח הכבוד שלנו,‬
‫דון פבריציו קורברה, נסיך סלינה.‬
‫לחיי הנסיך!‬ ‫-לחיי הנסיך!‬
‫הציור הזה ניחן בעידון מרשים, אינך מסכים?‬
‫בכל זאת, אני חושבת‬
‫שהדולצ'י שתלוי בספרייה שלך‬
‫מבטא צער בצורה עזה יותר.‬
‫הלא כן?‬
‫כבר ביקרת בפריז?‬
‫אדוני השגריר, בוא לפגוש את הגנרל.‬
‫עליי לציית.‬
‫סלחי לי.‬
‫השגריר שארו, זה הגנרל מריני.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-גם לי.‬
‫קונצ'טה, אני צריך לדבר איתך.‬
‫לא כאן, כשהעולם צופה.‬
‫אז איפה?‬
‫זכרי את הכתובת הזאת.‬
‫רחוב לסקריס 75.‬
‫תבואי?‬
‫אני צריך אותך. ניפגש במלון.‬
‫אבא?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני רוצה ללכת.‬
‫תחזיר את דודניתך הביתה?‬
‫כמובן, דוד.‬
‫לילה טוב, אבא.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫קחי את הכרכרה. אבוא בהקדם האפשרי.‬
‫טסוני?‬
‫אני מופתע בדיוק כמוך.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני גר כאן.‬
‫כנראה נפלה טעות. אני מצטערת מאוד.‬
‫לא נראה לי.‬
‫כשטנקרדי אמר שהוא זקוק לדירה שוב,‬
‫לא היה לי מושג שאת העלמה שאליה הוא התכוון.‬
‫"שוב"?‬
‫נראה שאפילו בנות המנזר אינן חסינות לקסמיו.‬
‫בבקשה.‬
‫בואי איתי.‬
‫לילה טוב.‬
‫זה היה תענוג.‬
‫עד הפעם הבאה.‬
‫האם סמכותו של נסיך‬ ‫תקפה אפילו בחדר השינה של נערה?‬
‫כן, כשהנערה היא אחייניתו.‬
‫ואם בעלה של האחיינית הזאת בגד בה‬
‫חודשיים אחרי החתונה?‬
‫אם הדיסקרטיות היא מה שמטריד אותך,‬
‫יש מיטות אחרות.‬
‫מלונות שקטים יותר.‬
‫את…‬
‫את רוצה להיות בת סלינה…‬
‫או זונה?‬
‫גברים מדברים עליי מאז שהייתי בת 12, דוד.‬
‫עכשיו תבטיחי לי שזה…‬
‫לא יקרה שוב.‬
‫טסוני הכניס אותי.‬
‫אתה מביא לכאן את המאהבות שלך?‬
‫"המאהבות שלי."‬
‫מפיך נשמע כאילו היו מאות כאלה.‬
‫אמרת שיש לך דברים להגיד.‬
‫מאז שראיתי אותך בהלוויה של פאולו,‬ ‫הרגשתי אבוד.‬
‫הייתי חייב לראות אותך שוב.‬
‫והנישואין שלך?‬
‫אם כל כך אכפת לך מהנישואין שלי,‬ ‫למה את כאן?‬
‫האמת היא שהייתי זקוק לה.‬
‫רציתי אותה.‬
‫העוני שלי רק חיזק זאת.‬
‫והייתי נאמן בנישואיי.‬
‫באמת האמנתי בהם.‬
‫אבל במהרה הבנתי ש…‬
‫לי ולאנג'ליקה אין דבר במשותף מלבד שאפתנות.‬
‫ועכשיו אני מעביר את ימיי‬
‫בתהייה מה יכול היה להיות ביני לבינך.‬
‫ובכן?‬
‫דוד, אתה עדיין ער?‬
‫החזרתי את קונצ'טה הביתה. הכול בסדר.‬
‫למזוג לך?‬
‫שב לרגע.‬
‫אשתך…‬
‫מנהלת מערכת יחסים…‬
‫עם השגריר הצרפתי.‬
‫אתה מבין מה אמרתי, ילד?‬
‫אתה לא צריך לדאוג, דוד.‬
‫הכול בשליטה.‬
‫תבין,‬
‫השאיפות של אנג'ליקה להצלחת הקריירה שלי‬ ‫גדולות עוד יותר משלי.‬
‫מה אתה אומר, לעזאזל?‬
‫הסכמת לזה?‬
‫עודדת את ההתנהגות הבזויה הזאת?‬
‫בבקשה ממך, דוד.‬
‫למיטב זיכרוני, תמיד הייתה לך מאהבת.‬
‫תיזהר. אני עדיין מסוגל לרסק את הפרצוף שלך!‬
‫סרסור.‬
‫זה מה שנהיה ממך.‬
‫ברוך הבא, מר סדרה.‬
‫הם אוכלים ארוחת בוקר?‬
‫כן. בבקשה, בוא איתי.‬
‫יופי הנעורים!‬
‫אנג'ליקה שלי.‬
‫טנקרדי!‬ ‫-דון קלוג'רו, בוקר טוב.‬
‫נסיכה.‬
‫ראש העיר.‬
‫אתה רעב, דון קלוג'רו?‬
‫כן.‬
‫עליי להתנצל בשם דודי.‬
‫הוא עובר על הנאום שלו.‬
‫אז נסלח לו.‬
‫נחמד מאוד מצידך‬ ‫לבוא עד לכאן כדי לשמוע אותו.‬
‫למען האמת, יש לי סיבה נוספת.‬
‫באמת?‬
‫אנג'ליקה, את יודעת את זה.‬
‫במשך זמן רב אני ומשפחתי חשדנו‬
‫שייתכן שאנחנו קרובי משפחה‬ ‫של הברון פריצי השלישי.‬
‫מצד המאהבת שלו, כמובן.‬
‫אני רוצה לבדוק אחת ולתמיד‬ ‫אם יש אמת בחשדות שלנו.‬
‫אמרו לי שטובי המומחים לאילנות יוחסין‬ ‫נמצאים כאן בטורינו.‬
‫אני מאחל לך את כל המזל שבעולם.‬
‫אבל הסיבה העיקרית שבגללה באתי הנה,‬
‫חרף הנסיעה המתישה והדרך הארוכה,‬
‫היא שחברי הטוב, נסיך סלינה,‬
‫מקבל מדליה נוצצת נוספת לענוד על חזהו.‬
‫נסיכה, את ודאי גאה באביך.‬
‫כמו תמיד, דון קלוג'רו.‬
‫האם אימך מתאוששת אט-אט?‬
‫אט-אט.‬
‫כמובן.‬
‫לאבד את היורש…‬
‫זה כאב ש…‬
‫אני לא מסוגל אפילו להעלות בדעתי.‬
‫והסוס היפהפה,‬ ‫בעל חיים נדיר, שמת באופן כזה…‬
‫סליחה, אלך לקרוא לאבא שלי.‬
‫נסיכה.‬
‫סלחו לי.‬
‫אבא.‬
‫סדרה הגיע.‬
‫זה לא קל, את יודעת.‬
‫מה?‬
‫להגיע לגילי ולהבין שטעית בכול.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫טנקרדי תמיד זכה באהבתי.‬
‫ותראי מה נהיה ממנו.‬
‫פאולו, לעומת זאת,‬ ‫תמיד היה צריך להרוויח את אהבתי.‬
‫ובניסיון לעשות זאת, הוא מצא את מותו.‬
‫והכול היה באשמתי,‬
‫גם אם לאיש לא היה האומץ לומר זאת.‬
‫את…‬
‫את אמיצה דייך לומר לי.‬
‫בוא, אבא.‬
‫קדימה.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫אפשר לקבל את תשומת ליבכם, בבקשה?‬
‫אני רוצה לברך את חברי המועדון הפוליטי,‬
‫את הסנאטורים ואת האורחות המקסימות שלנו.‬
‫התכנסנו כאן היום‬
‫כדי להקשיב לסנאטור העתידי מטעם סיציליה,‬
‫דון פבריציו קורברה,‬
‫נסיך סלינה.‬
‫בבקשה.‬
‫סנאטורים, שרים,‬
‫גבירותיי ורבותיי.‬
‫הייתי בטורינו רק ימים ספורים,‬
‫אבל עליי להודות‬ ‫שהימים האלה היו מועילים מאוד.‬
‫הם הזכירו לי‬
‫מי אני‬
‫ומה אני.‬
‫אני, בכל רמ"ח איברי,‬
‫סיציליאני.‬
‫במשך יותר מ-2,500 שנים, אנחנו הסיציליאנים‬
‫נשאנו על כתפינו את המשקל‬
‫של תרבויות רבות, נפלאות ומגוונות,‬
‫שכולן באו מבחוץ.‬
‫מגובשות, שלמות‬
‫ומושלמות.‬
‫מעולם לא היה לנו העונג‬
‫לראות תרבות נולדת באי שלנו.‬
‫ב-2,500 השנים האחרונות‬
‫היינו מושבה.‬
‫אני חייב להודות שבמידה רבה, זו אשמתנו.‬
‫אבל תבינו, כל השליטה הזרה הזאת‬
‫פיתחה בנו אדישות מסוימת לגורלנו.‬
‫ועכשיו כל מה שאנחנו משתוקקים אליו…‬
‫הוא שינה.‬
‫אנחנו שונאים את כל מי שמנסה להעיר אותנו,‬
‫גם אם יש לו כוונות טובות.‬
‫כמו במקרה הזה,‬
‫כשאתם מציעים לי את המתנה הנפלאה הזאת.‬
‫תבינו, אני שייך למעמד השליט הישן.‬
‫אני קשור למשטר בורבון העתיק.‬
‫זה קשר‬
‫המבוסס על הגינות,‬
‫אם לא על חיבה אמיתית.‬
‫אני גם שייך לדור חסר מזל‬
‫הלכוד בין העולם הישן לחדש‬
‫ואינו יכול להסתגל לאף אחד מהם.‬
‫לפיכך,‬
‫במלוא הענווה,‬
‫ובהכרת תודה,‬
‫עליי לסרב להצעתכם.‬
‫הוא סירב להצעה של מושב בסנאט?‬
‫לא ייאמן.‬
‫כל אחד אחר היה מקבל את הכבוד הזה.‬
‫בין שטובת המדינה עמדה לנגד עיניו ובין שלא.‬
‫על כל פנים,‬
‫בדרך זו או אחרת,‬
‫הוא תמיד גורם לי להתגאות בו בסוף.‬
‫את ודאי מרגישה כמוני.‬
‫כן.‬
‫נתראה.‬
‫אני מבקש שתשקול שנית.‬
‫אם גברים הגונים כמוך ייסוגו,‬
‫הדרך תהיה פתוחה לחסרי המצפון.‬
‫ואז איזו תקווה תהיה לאומה הצעירה שלנו?‬
‫אני מתחנן בפניך, נסיך.‬
‫הקשב למצפון שלך.‬ ‫-אבל זה מה שעשיתי.‬
‫אתה ג'נטלמן, שבאלי.‬
‫אני שמח שהכרתי אותך.‬
‫אם יורשה לי,‬
‫אני רוצה להציע מועמד חלופי.‬
‫כמובן.‬
‫אתה יודע,‬
‫חמו של טנקרדי, דון קלוג'רו סדרה.‬
‫לחייכם, רבותיי!‬
‫הוא ללא ספק האיש המתאים לתפקיד.‬
‫נוסף על כך,‬
‫הוא שייך לשושלת אצולה עתיקה.‬
‫או ישתייך בקרוב, לפי מה ששמעתי.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫סלחו לי.‬
‫קונצ'טה.‬ ‫-רוזן.‬
‫אבא שלך מלא בהפתעות.‬
‫אני מניח שתעזבי איתו עכשיו.‬
‫אני לא חושבת שיש לי ברירה.‬
‫ובכן,‬
‫זה אומר שאבוא לסיציליה כדי לדבר איתו.‬
‫תודה.‬
‫ברשותך.‬
‫אתם צריכים עוד משהו לנסיעה?‬
‫לא נראה לי.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה בדיוק הגיע.‬ ‫כשראיתי את החותם, לא התאפקתי ופתחתי אותו.‬
‫קיבלתי את המשרה הדיפלומטית.‬ ‫אנחנו נוסעים לפריז.‬
‫מזל טוב לשניכם.‬
‫תודה.‬ ‫-להתראות.‬
‫להתראות, נסיך.‬
‫תודה על הכול.‬ ‫-נסיעה טובה.‬
‫אני שמחה בשמחתך.‬
‫תודה, קונצ'טה.‬
‫השגת את מה שרצית.‬
‫פריז!‬
‫זה היה כל כך טיפשי מצידי.‬
‫איך לעזאזל חשבתי שאוכל לחיות כאן?‬
‫בואי נחזור הביתה.‬
‫נכון, קונצ'טה?‬
‫אני מצפה להעביר את ימי זקנתי‬ ‫במלנכוליות נפלאה.‬
‫ואת?‬
‫ואני?‬
‫נמצא לך בעל סיציליאני טוב.‬
‫אבא.‬ ‫-תישארי קרובה אלינו.‬
‫אבא, בבקשה.‬
‫כך תוכלי לתמוך באימא שלך ולעזור לאחיך.‬
‫מספיק!‬
‫מספיק.‬
‫נמאס לי מהרצון המגוחך שלך‬ ‫לקבוע לכולנו מה נעשה בחיינו,‬
‫לשלוט בכולנו כאילו אנחנו בובות על חוט!‬
‫אני צריכה לבנות משהו משלי!‬
‫אני צריכה לחיות את חיי בעצמי, בלעדיך!‬
‫אני אוהבת אותך כל כך, אבא.‬
‫אבל אני לא יכולה לחיות בעולם שיצרת,‬
‫כי אני צריכה ליצור עולם משלי.‬
‫הרוזן בומבלו יבוא לבקש ממך את ידי.‬
‫ואני צריכה שתסכים, בבקשה.‬
‫אתה חייב לתת לי להשתחרר ממך.‬
‫בוא נחזור הביתה עכשיו.‬
‫- מבוסס על "הברדלס"‬ ‫מאת ג'וזפה תומאזי די למפדוזה -‬