ГЕПАРД
СЕРПЕНЬ 1862 РОКУ
Давай сюди.
Дякую.
-Можеш взяти? -Так.
Так?
Мамо, ти хотіла мене бачити?
Їх однаково доведеться зняти.
У свій час.
Твій батько вирішив їхати в Турін.
Обмірковує, чи погодитись на посаду сенатора.
Ні.
Не проси мене їхати з ним.
-Будь ласка. -Ні, мамо.
Я не зможу знову побачити Танкреді.
Твоєму батькові набагато гірше, ніж ти думаєш.
Він змінився після смерті Паоло.
Кончетто.
Я їду з тобою.
Що ти сказала?
Я тебе супроводжуватиму.
Це чудово.
Але ти просто погодилась на вмовляння матері.
Якщо я схожа на тебе,
то мене ніхто ні до чого не може змусити.
Я теж Саліна.
ТУРІН СТОЛИЦЯ ІТАЛІЙСЬКОГО КОРОЛІВСТВА
Прошу.
Дядьку!
Як доїхали?
Досить довго, еге ж?
Уявляю.
-Кончетто. -Кузене.
Ласкаво просимо.
Заходьте.
Проходьте, я покажу вам квартиру.
Про наші маленькі сутички теж пишуть.
Кажуть, що 4000 з них готові йти з ним на Рим.
Це божевілля, дядьку.
А ти? Вилікувався від цього божевілля?
Не зовсім, Кончетто.
Вітаю, сімейство Саліна!
-Дядьку. -Моя люба.
-Кончетто. -Анжеліко.
У вас гарний будинок.
Мою увагу привернула ця чудова робота.
І я так думаю.
Хоча кольори бліді в порівнянні з Белліні на віллі Саліна.
-Згодні, дядьку? -Кончетто, як поживає тітонька?
Нескладно уявити.
А в нас сюрприз.
Чеваллі зарезервував
Чеваллі зарезервував місця в опері.
Король теж буде.
-Сьогодні? -Авжеж.
Вам стільки всього треба побачити.
Зараз Турін надзвичайно гарний.
Що ж ми побачимо?
Підемо слухати «Набукко».
О-о!
До речі, сьогодні
там буде посол Франції в Італії.
Можна я скажу?
Поки що немає про що казати.
Танкреді претендує на посаду в посольстві Італії в Парижі.
-Париж? -Посол Франції його підтримує.
Я буду вдячний і за вашу підтримку.
Ти її матимеш.
Ходімо, покажу тобі будинок.
Як Кончетта?
Добре.
Це твоя кімната.
Тут гарно.
Ідеально підійде для дитячої, правда?
Але, ймовірно, стане більярдною.
Я дуже рада, що ти приїхала.
І Танкреді радий.
Він завжди каже, що ти найрозумніша людина.
Він завжди був дипломатом.
Я дам тобі відпочити.
Це велика честь приймати вас, княже.
Особливо після такої трагедії.
Ви спланували щільний графік.
Так. Відвідування Сенату завтра
та невеличкий прийом увечері.
Потім ваша промова в Національному клубі в п'ятницю.
Дозвольте представити вам посла Франції, Шарру.
Княже.
-Приємно. -Для мене це честь.
Це моя донька, Кончетта.
-Enchanté, mademoiselle. -Enchanté.
Я вражена, наскільки відомими ви стали
за такий короткий час.
Не впевнений, що це комплімент.
Скажи чесно, Кончетто, що ти про все це думаєш?
Про Турін?
Про Італію.
Мені обіцяли інше.
Як це?
«Човном з Мессіни до Неаполя,
а потім потягом
до Риму, Флоренції, Венеції…»
Ґарібальді проігнорував накази короля.
Його армія перетнула Мессінську протоку, вона на материку.
Тату.
Накази короля нічого не варті, Танкреді?
Чи були інші, про які мені не сказали?
Король одразу пошле військо до Риму.
Ми будемо змушені
прийняти невизначеність вашого уряду,
як оголошення війни Франції.
-Не гарячкуйте, прошу вас. -Вибачте, княже.
-Я мушу йти. -Будь ласка, не йдіть.
Я їду в Париж.
Пане посол. Дозвольте.
Якщо поїдете, ви пропустите завтра
прийом на честь мого дядька.
Що ми робитимемо без вас?
Графине…
Хіба що з інцидентом вчасно все владнають.
Наразі, боюся, я втратив апетит до Верді.
Княже.
Перепрошую.
Якщо Ґарібальді вдасться взяти Рим,
він не зупиниться, поки не створить республіку.
Такі, як ми, довго не протрималися б у тій Італії.
Якщо хочемо, щоб усе залишилось як є,
парламент має взятися до роботи.
Я досі не визначився,
чи захоплює мене світ політики, чи відштовхує.
Але для мене велике задоволення
бачити, яких успіхів ти досягаєш тут, синку.
Мій дорогоцінний небоже.
Ти робиш чудову кар'єру
у тебе щасливий шлюб, наскільки я можу судити.
Упевнений, твоя матінка на небесах
дуже тобою пишається.
Дякую, дядьку.
Твої слова дуже багато для мене значать.
О, ти маєш знати,
дон Калоджеро приїде.
-Ні! -Так.
Приїде отримати докази благородного походження, ймовірно.
Король відправляє війська проти Ґарібальді!
Італія на порозі громадянської війни!
Княже,
центр політики в цій новій Італії.
Сенат.
Серце нашої нової нації.
Сподіваюсь, ви станете його частиною.
Подарунки, які ми отримали на честь об'єднання,
демонструють, наскільки різноманітною є наша нація.
Цей від вашого королівства.
Дуже по-сицилійськи.
У якому сенсі?
Усі інші подарунки хоча б функціональні.
Сідло, кольчуга.
А що прислали ми?
Галеон з коралів,
який потонув би при першому ж контакті з водою.
Зовнішній вигляд
і марнославство.
Саме такої мудрості
ми зараз так відчайдушно потребуємо.
З такими людьми, як ви,
проєкти, на кшталт походу Ґарібальді на Рим,
не відбулися б.
Сто десять.
Цей колір вам підійде.
Гаразд.
Ми привеземо сукню якнайшвидше.
Дякую.
І тобі дякую.
Я думала, ти вдягнеш щось особливе
на прийом на честь твого батька.
Тут життя завжди насичене?
Авжеж. Тому мені так тут подобається.
Тобі…
Тобі ніколи не хотілося провести вечір удвох?
Тут шлюбне життя зовсім інше.
Заходьте.
Це від графа Бомбелло.
-Він хоче тебе побачити. -Мене?
Мій батько має бути присутнім.
-Або Танкреді. -Кончетто…
Ти не в Сицилії.
Тут у Туріні
можна бути сміливішою.
Ну ж бо, одягайся.
Графе!
Кончетто.
-Дякую, що приймаєте мене. -Звісно.
Вашого батька немає?
Ні. І кузена також.
Мені сказали, тут можна без формальностей.
Ну,
я не впевнений.
Я побачив вас в опері і подумав, що знайду вас тут.
І не помилилися.
Я не міг не скористатися
таким шансом, коли ми обоє в Туріні.
У вас чудовий зір, якщо ви побачили мене в натовпі.
Ні.
Зовсім ні.
Ні, я вас побачив, бо…
бо ви всіх затьмарюєте.
Скільки ви пробудете в Туріні?
Це залежить від тата.
Він погодиться на посаду?
Для нього все виглядає досить переконливо.
Хіба ви не підтримуєте уряд?
Гадаю,
це компроміс.
Не новий світанок.
Не те, за що я боровся.
Чому ви не перетинаєте протоку з Ґарібальді?
Моя боротьба закінчилася.
У мене є своє життя.
Можна зайти до вас ще раз, поки ви тут.
Хіба на вас не чекають у Мілані.
Я готовий усе відкласти
заради ще однієї години з вами.
Наступного разу спитайте в батька.
Авжеж.
Прошу вибачення.
Заходьте.
Можна?
Ти така гарна.
Мені нелегко знову з тобою бачитися, Кончетто.
О, тобі нелегко?
Тобі краще вдається приховувати.
Кончетто, ти готова?
Ми йдемо!
Нам треба йти!
Ходімо.
Пані та панове, прошу вибачення.
У мене дуже важливі новини.
Я щойно дізнався, що Ґарібальді
сьогодні вдень зазнав важкої поразки
в Аспромонте від генерала Паллавічіно.
Завдяки рішучим діям короля
бунтарів зупинили більш ніж за 500 кілометрів від Риму.
Також кажуть,
що Ґарібальді поранений в ногу випадковою кулею.
У ногу? На Рим походів більше не буде!
На цій радісній ноті
я хотів би запропонувати тост за цього джентльмена,
якого ми незабаром матимемо честь побачити серед наших сенаторів.
Наш почесний гість,
дон Фабріціо Корбера, князь Саліна.
-За князя! -За князя!
Вишукана якість, згодні?
Хоча, думаю,
Дольчі у вашій бібліотеці
більш виразно передає скорботу.
Згодні?
Ви бували в Парижі?
Пане посол, привітайтеся з генералом.
Мушу підкоритися.
Прошу вибачення.
Пане посол Шарру, це генерал Маріні.
-Радий знайомству. -Навзаєм.
Кончетто, нам треба поговорити.
Не на очах у всього світу.
Де тоді?
Запам'ятай адресу.
Вулиця Ласкаріс 75.
Прийдеш?
Ви мені потрібні. Зустрінемось у готелі.
Тату?
Усе добре?
Так.
Я хочу піти звідси.
Відвезеш кузину додому?
Авжеж, дядьку.
-На добраніч, тату. -Добраніч.
Ти їдь. Я приїду якнайшвидше.
Тассоні?
Я теж здивований.
Що ви тут робите?
Я тут живу.
Це якась помилка. Мені дуже шкода.
Я так не думаю.
Коли Танкреді сказав, що йому знову потрібна квартира,
я й гадки не мав, що цією дівчиною будете ви.
«Знову»?
Схоже, дівчата з монастиря теж не можуть встояти перед ним.
Прошу.
Ідіть за мною.
Добраніч.
Було дуже приємно.
До зустрічі.
Влада князя поширюється навіть на дівочу спальню?
Так, якщо ця дівчина його небога.
А якщо цю небогу зрадив її чоловік
через два місяці після весілля?
Якщо вас хвилює обачність,
є інші ліжка.
Тихіші готелі.
Ти…
Ти хочеш бути Саліною…
чи хвойдою?
Чоловіки говорять про мене, відколи мені виповнилося 12 років.
Зараз, пообіцяй мені…
що цього більше не буде.
Тассоні мене впустив.
Приводиш сюди своїх коханок?
Коханок?
Так кажеш, ніби їх сотні.
Ти хотів про щось поговорити.
Я побачив тебе на похороні Паоло й не можу заспокоїтися.
Я просто мусив тебе побачити.
А твій шлюб?
Якщо тебе так сильно хвилює мій шлюб, чому ти тут?
Вона мені була потрібна.
Я хотів її.
Тим більше в таких злиднях.
І я був вірним у шлюбі.
Я вірив у нього.
Але згодом, я усвідомив…
У нас з Анжелікою спільні лише амбіції.
І тепер я постійно думаю,
як могло б статися між нами.
Що скажеш?
Дядьку, ви досі не спите?
Я привіз Кончетту додому. Усе добре.
Будете?
Присядь на хвилину.
Твоя дружина…
у стосунках…
із послом Франції.
Ти розумієш, про що я кажу, хлопче?
Не хвилюйтеся, дядьку.
Усе під контролем.
Розумієш,
Амбіції Анжеліки щодо моєї кар'єри
стали більшими за мої власні.
Що ти таке кажеш?
Ти на це погодився?
Ти заохочував цю ганьбу?
Ну ж бо, дядьку.
У тебе завжди була коханка.
Обережно. Я в змозі розбити тобі обличчя.
Звідник.
Ось ким ти став.
Вітаю, пане Седара.
Вони снідають?
Так. Прошу, ідіть за мною.
Краса молодості!
Люба Анжеліко.
-Танкреді! -Доброго ранку, доне Калоджеро.
Княгине.
Голово.
Поїсте з нами?
Так.
Я перепрошую за дядька.
Він готує свою промову.
О, це поважна причина.
Ви здолали такий шлях, щоб його послухати.
Якщо чесно, я тут не лише через це.
Через що?
Анжеліка, ти знаєш.
Ми з моєю сім'єю маємо давні підозри,
що можемо бути пов'язані з третім бароном Прицці.
Через його коханку, звісно.
Я хочу раз і назавжди в цьому розібратися.
Мені сказали,
що найкращі геральдисти тут, у Туріні.
Нехай вам пощастить у цій справі.
Але головна причина, чому я тут,
і зважився на таку виснажливу
і таку тривалу подорож —
це те, що мій добрий друг, князь Саліна
отримає ще одну блискучу медаль,
яка прикрасить його груди!
Княжно, ви, ймовірно, пишаєтесь своїм батьком.
Як і завжди.
Вашій матері потроху кращає?
Потроху.
Авжеж.
Утрата спадкоємця…
Це надзвичайно боляче.
Не можу собі навіть уявити.
І ця красива кобила, ця рідкісна тварина, гине так…
Вибачте, я покличу батька.
Княжно.
Перепрошую.
Тату.
Седара приїхав.
Це нелегко.
Що?
Дожити до мого віку й зрозуміти, що все робив неправильно.
Чому ти так кажеш?
Я завжди любив Танкреді.
І дивись, яким він став.
А Паоло завжди доводилося заробляти мою любов.
І через це він зустрів свою смерть.
Я в усьому цьому винен,
хоча ніхто мені цього не сказав.
Ти…
Тобі вистачить сміливості це сказати.
Ходімо, тату.
Ходімо.
Пані та панове, прошу вашої уваги.
Хочу привітати членів політичного клубу,
сенаторів та наших чарівних гостей.
Ми зібралися сьогодні
послухати майбутнього сенатора Сицилії,
дона Фабріціо Корбера,
князя Саліна.
Прошу.
Сенатори, міністри,
пані та панове.
Я в Туріні лише кілька днів,
але мушу визнати, ці дні були дуже корисними.
Вони допомогли мені згадати,
хто я
і чим займаюся.
Я невиправно
сицилієць.
Понад 25 століть ми, сицилійці,
несемо на собі тягар
багатьох різних чудових цивілізацій,
які прийшли ззовні.
Повністю сформованих, закінчених
і досконалих.
Ми ніколи не отримували задоволення
від того, що вони з'являються на нашому острові.
Упродовж останніх 2500 років
ми були колонією.
Мушу визнати,
що значною мірою ми самі в цьому винні.
І зрештою, це панування
зробило нас покірними.
І зараз, усе, чого ми прагнемо…
спати.
Ми ненавидимо тих, хто намагається нас розбудити,
навіть якщо вони роблять це з найкращими намірами.
Як у цьому випадку,
коли ви пропонуєте мені цей чудовий подарунок.
Розумієте, я належу до старого правлячого класу.
Я пов'язаний зі старим режимом Бурбонів.
Цей зв'язок,
в основі якого порядність,
якщо не прихильність.
Я також належу до нещасного покоління,
яке застрягло між старим і новим світом,
і не змогло пристосуватися до жодного з них.
Тому,
з великим смиренням
і вдячністю
я змушений відхилити вашу пропозицію.
Він відмовився від місця в Сенаті?
Неймовірно.
Ніхто б від такого не відмовився.
І необов'язково на благо країни.
Так чи інакше,
якимось чином
йому вдається змусити мене пишатися ним.
І тебе також.
Я пишаюся.
Побачимось.
Прошу передумайте.
Якщо такі чесні люди відмовляються,
приходять ті, у кого немає докорів сумління.
І на що тоді сподіватися нашій молодій нації?
Благаю вас, княже.
-Прислухайтесь до свого сумління. -Я так і зробив.
Ви справжній джентльмен, Чеваллі.
Я радий знайомству з вами.
Якщо дозволите,
я запропоную вам декого на це місце.
Звісно.
Ви знайомі
із тестем Танкреді, доном Калоджеро Седара.
Ваше здоров'я!
Він без сумнівів чудово підходить для цієї роботи.
Крім того,
він походить з давнього дворянського роду.
Або скоро буде, я чув.
Подумайте про це.
Вибачте.
-Кончетто. -Графе.
Ваш батько повний сюрпризів.
Я так розумію, ви зараз з ним поїдете.
Не думаю, що в мене є вибір.
Так.
Тоді я приїду до Сицилії поговорити з ним.
Дякую.
Перепрошую.
Тобі ще щось потрібно в дорогу?
-Не думаю. -Вибачте.
Це щойно принесли. Я відкрила, бо побачила печатку.
Посаду дипломата затвердили. Ми їдемо в Париж.
Вітаю вас обох.
-Дякую. -До побачення.
До побачення, княжно.
-Дякую за все. -Безпечної дороги.
Я рада за тебе.
Дякую, Кончетто.
Ти отримав те, що хотів.
Париж!
Це було дуже нерозумно з мого боку.
Як я взагалі міг подумати, що зможу тут жити?
Поїхали додому.
Правильно, Кончетто?
На мене чекає прекрасна меланхолійна старість.
А ти?
А я?
Ми знайдемо для тебе гарного сицилійця.
-Тату. -Житимеш поряд із нами.
Тату, будь ласка.
Ти зможеш підтримати матір і допомагати брату.
Досить!
Досить цього абсурдного бажання вирішувати за інших їхні долі,
контролювати всіма, як маріонетками!
Мені треба побудувати щось своє!
Мені треба жити власним життям, не твоїм!
Я так сильно тебе люблю, тату.
Але я не можу жити у світі, який створив ти,
бо мені треба створити власний світ.
Граф Бомбелло збирається просити моєї руки.
І я прошу тебе погодитись.
Ти мусиш мене звільнити.
Поїхали додому.
ЗА МОТИВАМИ «ГЕПАРД» ДЖУЗЕППЕ Т. ЛАМПЕДУЗА
Переклад субтитрів: Олена Гердова