OCTUBRE DEL 1862
Excel·lència!
Ajuda'm a seure.
Segui.
No has vist res.
Sí, excel·lència.
Amb les roses o sense?
Amb les roses.
- Et trobarem a faltar aquesta nit. - Ja.
Ens quedem en senyal de solidaritat?
Com penseu trobar marit si no aneu al ball?
És l'últim i el més important de la temporada.
La Caterina podrà?
La Caterina és massa assenyada.
I per això no busco marit.
És meravellós, Balsamo.
Treu-te això.
- Fabrizio… - Cesco, ets el meu hereu.
No un paó.
Sí, papa.
Papa.
Sí?
Ja és aquí.
Príncep.
Gràcies per la seva hospitalitat.
Benvingut.
Princesa.
Concetta.
Bé, el comte ha fet un viatge llarg i esgotador.
Vingui a refer-se.
Entrem.
No tinc paraules per expressar les ganes que tenia de veure-la.
Les seves cartes…
m'han donat força aquests mesos.
Comte, digui'm,
el seu amic,
el tinent Cavriaghi,
com està?
Es va casar l'any passat, princesa.
Està esperant un fill.
Príncep, princesa,
fa generacions que la meva família és mecenes del Duomo de Milà.
Meravellós. Ens complau, comte.
Per això, l'arquebisbe de Milà vol honrar la nostra unió casant-nos allà.
No, gràcies.
Comte…
a Milà?
Exactament, sí.
Després de la boda, hi haurà una recepció a la casa familiar.
Ha decidit mortificar el pare Pirrone.
No dubto que això li pot semblar
una falta de respecte, príncep,
però la felicitat de la seva filla és la meva raison d'être
i només desitjo complaure-la.
Prometre'ns la seva benedicció seria per a nosaltres
un do preciós.
No puc prometre una cosa així.
No en té prou emportant-se la nostra filla a Milà.
També ens ha privat de celebrar la boda a Palerm.
No se l'emporta enlloc.
És ella que vol marxar.
Potser les paraules són de Bombello, però la voluntat és de la Concetta.
No vull anar al ball sense tu.
Però ho has de fer.
Recordes el nostre primer ball?
Va ser un vals.
Diria que de Strauss.
Estaves preciosa.
Portaves aquell vestit blau…
i un…
collaret de safirs.
Jo era l'enveja de tots els homes.
Ho recordes?
Vas pescar un bon marit, oi?
Com em deies?
El príncep dels prínceps.
Em roda el cap.
La seva mare no ve al ball?
Ha perdut un fill.
Mai tornarà a anar a un ball.
Don Fabrizio, m'alegra tenir l'ocasió de passar una estona junts
i parlar una mica.
No em deu voler demanar un dot major.
Papa, si us plau!
Tant de bo vingui un comte guapo!
L'aspecte no ho és tot.
Chiara, no tens vergonya.
És ell? És el senador Sedara?
Sí.
Collons!
A aquests els surt la pasta pel cul.
No siguis vulgar.
Príncep!
Senador.
Així que…
és el seu primer ball Ponteleone.
Tot gràcies a vostè.
Per mi, ser aquí és un festí per als sentits.
Un petit consell.
- M'ho permet? - Esclar.
Mai porti una tulipa amb un frac.
- Excel·lència. - Príncep.
- Bona nit, príncep. - Benvingut.
Saludi la princesa de part nostra.
Ho faré. Fins després.
No surt des de la mort del seu fill.
Em concedeix aquest ball?
Aquest cop no li ha de demanar permís.
Quina magnificència!
Aquestes coses ja no les fan. Amb el preu de l'or…
És preciós!
És aquí.
- Duquessa. - Don Calogero.
Senador.
- Té raó, don Calogero. - Hi ha molta joventut!
Li estic molt agraïda.
Sé que no li facilita les coses.
No la vol deixar anar.
I qui ho voldria?
Doncs jo me'n moro de ganes.
Aquesta nit no parlarem de negocis. A divertir-nos.
- Està guapíssima. - Angelica meva!
Quina alegria veure-us.
- Igualment. - Papa.
Ets l'estel més brillant.
Anem a saludar?
Estàs preciosa.
Vagi vostè.
Necessito un got d'aigua.
Entesos, Concetta.
Divertiu-vos.
Saludem el meu oncle.
Cosins.
Benvinguts.
Tancredi.
Oncle.
Diuen que és molt bon ballarí.
Prometi'm un vals més tard.
Vet aquí el futur marit.
Ja ho pot ben dir, comtessa.
Comte, és el més afortunat dels homes.
I el més valent.
Arrencarà la Concetta de les mans del Gattopardo.
Imagino que salvar l'illa va ser una empresa menys temible.
Parli.
Això és cert?
No. El príncep ha estat molt amable i acollidor.
Estic orgullós de conèixer-los
i encara més de pertànyer a aquesta família.
Ho veu, don Fabrizio?
La nostra revolució ha portat coses bones.
Parla com si s'hagués acabat.
Itàlia encara és una nació incompleta.
Pensava que lluitàvem perquè fos de tots.
Si hagués sabut que es vessaria tanta sang
perquè alguns…
aprofitats s'embolquessin amb la nostra bandera…
Don Calogero, què en pensa?
Què en penso, don Fabrizio? Doncs que…
cada gran canvi, cada transformació,
crea alguns inconvenients.
Així ho vaig dir al Senat la setmana passada.
On hi hagi bandidatge, l'esclafarem.
On hi hagi homes explotats, els alliberarem.
On hi hagi corrupció,
l'eliminarem.
És l'home perfecte per a aquesta Itàlia.
Vostè és molt generós, don Fabrizio.
Com sempre. Vine, et presentaré, Angelica.
- Si em disculpen… - Esclar.
- Em concedeix aquest ball? - Gràcies.
Hi deu haver molta expectació per la gran boda siciliana
de la filla preferida del Gattopardo.
Probablement serà una gran boda llombarda.
- Llombarda? - Sí, però…
Mira'ls. Fan molt bona parella.
La resta només és un problema geogràfic.
Es casin a Sicília o Llombardia,
saps que has elegit bé.
Amb què?
Mai he merescut la Concetta.
Volies l'Angelica. Vaig aconseguir que fos teva.
La resta ja no importa.
Rien ne va plus. Com ho dius tu?
Rien.
El secret és la "r". Prenc lliçons cada dia…
Em concedeixes aquest ball? Disculpin.
No oblidi el nostre vals, oncle.
- Quins fills. - És un plaer veure-la.
És preciosa.
Encara no ho sabem. Hem d'esperar.
Ha tastat els pastissets?
Francesco.
Què hi fas, aquí?
No és propi de tu estar sol en un racó.
No. La veritat és que no.
I doncs?
Què et passa?
Papa, jo…
no sé què fer.
M'aterreix no estar a l'altura.
De què?
De tu, papa.
Ho sento.
Ves a divertir-te.
Busca una noia guapa,
balla i no hi pensis més.
Intenta que la noia
tingui un pare molt ric, d'acord?
Vinga.
Bona nit, princesa.
Angelica.
Ets capaç d'imaginar com de difícil és escapar de qui ets?
- Era més fàcil a París. - Disculpin.
De vegades el sorprenc mirant-me.
I sé que està pensant en el meu avi.
En la cabanya on va néixer ma mare.
En la nostra misèria.
Segur que no és cert.
Hauries d'haver estat tu, Concetta.
És la veritat.
Una muller sap aquestes coses.
De què parlàveu?
De París…
No ho sé.
París.
Què és París comparat amb Sicília?
L'enyores?
T'enyoro a tu.
Bombello és un bon home.
Et mereixes algú com ell al teu costat.
Ha passat el que havia de passar.
A Torí no et vaig voler…
Príncep.
Si m'ho permet, li vull parlar d'un tema molt important.
Segui, si us plau.
Gràcies.
Estic…
arruïnat.
El seu home, Russo…
No és el meu home. Ja no.
Vostè li va ordenar que robés a les terres que em va cedir.
No és cert?
Em va doldre com em van arrabassar aquells terrenys.
Russo i els seus homes…
m'amenacen, causen estralls.
Estan decidits…
a expulsar-me de les meves terres, però abans faran que no valguin res.
Per què ho farien?
Perquè les volen comprar.
Russo no té el capital per comprar-les.
Ni a preu de ganga.
Sedara.
Per això, príncep, he vingut…
a suplicar-li…
que recuperi les terres.
Recuperi-les totes.
No puc.
- Compri-les. A preu de mercat, esclar. - Ja no tinc mitjans per fer-ho.
- Vengui qualsevol cosa. - Arruïnaria el meu fill.
L'hi suplico de genollons.
- Què fa? Aixequi's! - L'hi suplico!
- Digui'm què vol que faci! - Aixequi's!
Estem condemnats a la indigència.
Vostè només hi ha arribat el primer.
Disculpi.
Angelica.
T'estava buscant. No et trobava enlloc.
Compte!
No em deixi!
Disculpi.
- Disculpi, senyoreta. - No passa res.
Fa un mes que aprenc la polca i toquen una masurca.
Mai se sadollarà.
No l'entenc.
- Li he de demanar un favor. - Esclar.
L'exgovernador de Palerm, Leonforte, li proposarà
que li compri les seves terres.
Quan li digui que sí,
perquè sé que ho farà,
asseguri's que rep una quantitat justa, entesos?
A preu de mercat, no menys.
Escolti, don Fabrizio…
si cedeixo a això amb Leonforte…
em guanyaré la reputació d'home…
compassiu.
Vostè ho ha dit abans:
el bandidatge, la corrupció i l'extorsió
són una plaga.
¿No combatrem aquesta nova classe de gent
que no tenia res i que ara només vol més i més?
Gent horrible, oi?
- No és culpa seva. - No ho és?
No. Són bèsties. És la seva natura.
Quan tenen un cadàver entre les dents,
l'han de devorar
fins als ossos.
Vostès, els nobles, són…
no sé com són vostès.
Sí que entenc que per a vostès els negocis
són una molèstia.
Tantes propietats els cansa.
Apujar els lloguers
els sembla de mal gust.
I se senten indiferents
davant de la ruïna.
La seva i la dels altres.
Però els qui ens hem guanyat el que tenim fatigosament…
hem de tractar cada negoci com si fos el primer i l'últim.
No podem donar per fet ni un cèntim.
I per això,
d'aquí 200 anys,
la meva espècie
continuarà aquí.
Odio aquestes coses.
Pot dir a l'exgovernador Leonforte,
i a qualsevol altre interessat,
que amb el més profund dels respectes,
pagaré el que vulgui.
Ni un cèntim més.
Disculpin-me.
Coronel! On era?
M'ha promès un vals, oncle.
Tret que el meu marit estigui gelós.
Amb un oncle bell i elegant com el meu,
un es reserva el dret d'estar gelós.
Si us plau.
Un vals.
Cauré!
Gràcies.
Si em disculpes…
Em permets?
Aquestes dones…
pansides…
i aquests homes estúpids…
només són preses indefenses
condemnades a gaudir del raig de llum que se'ls va concedir…
entre el bressol i la tomba.
Vam ser…
els guepards.
Els lleons.
Els qui ens substituiran
seran xacals, hienes.
Tot canviarà, però a pitjor.
I els guepards,
els xacals i les ovelles…
continuarem tots…
pensant que som la sal de la terra.
És hora de tornar a casa.
No, encara és d'hora.
Ja és tard.
Casa't amb el teu Bombello on vulguis, fins i tot a Groenlàndia.
Mentre jo hi sigui.
Bendicò!
Vols veure les roses que van florir anit?
- Vine. - Sí.
Són precioses.
En una nit…
totes han florit.
Mira.
Que boniques.
Mira aquesta.
No és una meravella?
- Mira quants capolls. - Preciosos.
Un, dos, tres, quatre… Encara n'han de florir més.
Mira aquesta. Quina meravella.
Són el meu orgull.
Quina meravella.
Papa!
Déu meu!
Socors!
Mama!
Socors! Que algú m'ajudi!
Papa!
- Fabrizio! Obre els ulls! - Excel·lència?
Fabrizio!
Fabrizio! Mira'm!
Ja l'hi vaig explicar.
És una afecció cerebral greu.
I lamento dir que…
és pitjor del que pensava.
Per què no m'ho has dit?
Fabrizio!
Tu també? No moris.
No passa res.
Cesco, tanca les finestres.
Pare, ajudi'l.
Fabrizio.
Per aquesta santa unció i per la seva bondadosa misericòrdia,
t'ajudi el Senyor…
Senyor, tingues pietat.
Crist, tingues pietat.
Senyor, tingues pietat.
Tant de bo estiguis orgullós de mi.
…i l'Esperit Sant. Amén.
Adeu, papa.
- Tancredi. - Tia.
Et necessita.
Vine.
- Pensàvem que havies marxat. - He tornat en assabentar-me'n.
Oncle…
No…
No el vull enganyar.
No sembla sorprès.
Com ho podria estar, princesa?
No espero que em perdoni.
Només digui'm una cosa.
En algun moment es va voler casar amb mi?
Sí.
M'acomiadaré de vostè aquesta tarda.
Si em disculpa…
Soc aquí.
Ha arribat…
el moment de fer balanç.
He de trobar…
entre les cendres dels meus errors…
uns brins daurats…
de felicitat.
El dia que em vaig casar amb la Stella.
I després…
totes les vegades…
que hem passejat a cavall.
La meva primera corbata de seda.
La voluptuosa aroma d'una bella dona desconeguda…
amb qui em vaig creuar al carrer.
Una alba perfecta, l'altre dia…
amb la Concetta.
Concetta!
Porta'm fora.
Soc aquí.
Bombello ha marxat.
Aniràs a Milà amb ell?
No.
Què passa ara?
Concetta.
I nosaltres?
No puc fer res?
Ser el meu amic.
Sempre seràs el més important per a mi.
Sempre.
Concetta…
Papa.
Escolta.
Ets l'única…
que pot…
protegir…
la nostra família.
El Francesco…
rebrà el títol,
però l'has de…
guiar.
Digue'm…
que ho has entès.
Ets l'única.
Ho he entès.
Ho he entès, papa.
Molt bé.
No passa…
- Res. - …res.
Déu vos salve, Maria, plena de gràcia. El Senyor és amb vós.
Beneïda sou vós entre totes les dones
i beneït és el fruit del vostre sant ventre, Jesús.
Déu vos salve, Maria, plena de gràcia. El Senyor és amb vós.
Beneïda sou vós…
Príncep.
El meu condol, príncep.
Sigues fort, cosí.
Angelica.
Aixeca't.
Princesa.
Príncep.
L'acompanyo en el sentiment.
Per aquí, si us plau.
Russo, si us plau.
Príncep.
Donna Concetta.
Russo.
Temo…
que ha arribat massa tard, senyor.
Aquesta propietat i les altres que pertanyien a Leonforte
ara són nostres.
Vostè i jo teníem un acord.
Hem ofert més diners, res més.
Funciona així, no?
Encara tenen el seu nom, però tots sabem que no tenen diners.
No ho sap?
La dona del nostre cosí és molt rica.
Bé, el seu pare ho és.
Digui al seu patró que hem ofert més diners utilitzant els seus.
Princesa…
això no canviarà res.
Vostès…
són tots ovelles.
I aquí esquilem les ovelles.
Les esquilem.
Vine amb la mama.
Beneeix, Senyor,
aquesta relíquia sagrada de la nostra estimada santa Caterina.
Senyores i senyors,
Giuseppe…
Garibaldi!
Visca Garibaldi!
BASADA EN LA NOVEL·LA DE LAMPEDUSA
Subtítols: Tulio Labadie