GEPARD
ŘÍJEN 1862
Excelence! Excelence!
-Musím si sednout. Musím si sednout. -Sedněte si.
Nic jsi neviděl.
Ano, excelence.
S růžemi nebo bez růží?
S růžemi, s růžemi.
S růžemi.
Večer nám budete chybět, mamá.
Ano.
Můžeme ze soudržnosti zůstat doma.
Když nepůjdete na ples, jak si chcete najít manžela?
A tohle je poslední, nejdůležitější ples sezóny.
-A Caterina se snad vdá? -Caterina při svéjí
náročnosti nikoho nenajde.
Já taky nikoho nehledám.
To je báječné, Balsamo.
Sundej ze sebe tu maškaru.
Fabrizio.
Cesco. Ty jsi můj dědic. Nejsi nějaký páv.
Ano, papá.
-Papá. -Ano?
Právě přijel.
Princi.
Děkuji vám za vaše vřelé přijetí.
Vítejte u nás.
Princezno.
Concetto.
Dobrá. Hrabě měl dlouhou a únavnou cestu. Běžte se osvěžit.
Pojďme.
Nemohu ani slovy popsat, jak jsem toužil vás spatřit.
Vaše dopisy mi za ty měsíce dodávaly sílu.
Hrabě, povězte. Váš přítel, plukovník Cavriaghi. Jak se má?
Před rokem se oženil, princezno.
Á.
A brzy bude mít dítě.
Princi. Princezno.
Moje rodina je mecenášem milánské katedrály po generace.
Skvělé. To nás velmi těší, hrabě.
Milánský arcibiskup by byl potěšen, kdyby nás mohl oddat v katedrále.
Děkuji.
Hrabě. V Miláně?
Přesně tak. Ano. Po obřadu by následovala recepce
v našem rodinném paláci.
Očividně jste se rozhodl potrápit našeho otce Pirroneho.
Nepochybuji, že to všechno byste mohl považovat
z mé strany za urážku, princi.
Ale jelikož štěstí vaší dcery
je nyní smyslem mého bytí.
Příslib vašeho požehnání by pro nás byl nádherným darem.
Nemůžu vám nic takového slíbit.
Nestačí mu odvézt nám naši dceru až do Milána.
Ještě nás chce připravit o svatbu v Palermu.
On nám ji přece nebere. Ona sama chce odjet.
Ta slova mohla sice vyjít z Bombellových úst. Ale rozhodnutí je Concetty.
Nechci tam dnes večer jít bez tebe.
Ale jinak to nepůjde.
Vzpomínáš si na náš první tanec?
Valčík.
Hm.
Řekl bych Štraus.
Hm-hm.
Byla jsi krásná.
Měla jsi na sobě modré šaty.
Měla jsi… Měla jsi náhrdelník. Safírový.
A všichni muži mi záviděli.
Vzpomínáš si?
Ale vybrala sis dobře, co?
Jak jsi mi to říkala?
Princ všech princů.
Točí se mi hlava.
Vaše matka nepůjde na ples?
Ztratila syna.
Už nikdy nepůjde na ples.
Jsem vděčný, že mám příležitost strávit
s vámi trochu času.
Že si spolu můžeme promluvit.
Doufám jen, že si nechcete říct o vyšší věno.
Papá. Prosím vás.
-Snad tam dneska bude krásný hrabě. -Nezáleží jenom na kráse, Chiaro.
Chiaro, ty jsi nestoudná.
To je on? Senátor Sedara?
Ano.
Kruci. Těm lidem lezou prachy i ze zadku.
Nebuď tak vulgární. Princi!
Senátore. Nuže. Váš první ples v Ponteleone.
A tohle všechno díky vám. Přijít sem je pro mě
slavnost všech smyslů.
Chci vám dát malou radu. Dovolíte?
Jistě.
Tulipány k fraku nikdy.
Dobrý večer, princi.
Vítám vás, princi.
Vyřiďte naše pozdravy princezně.
Vyřídím, zajisté. Promiňte.
Smím požádat o tanec?
Tentokrát nemusíte prosit o dovolení.
Tohle je prostě nádhera. Takové plesy už nebudou, vzhledem k současné ceně zlata.
Překrásné. Tady ji máme. Vážená vévodkyně.
Dobrý večer.
Senátore.
Madam, tolik mladých lidí.
Jsem vám velice vděčná. Vím, že on vám to rozhodně neulehčuje.
Nechce vás nechat odejít. A nedivím se mu.
Já se nemohu dočkat, až odjedu.
Angelico moje!
Papá.
Ty jsi jako zářivá hvězda.
Půjdeme je pozdravit?
-Dceruško. Jak se máš? -Běžte sám. Já se
potřebuji napít sklenky vody.
Půjdu s vámi.
-Bavte se, bavte se. -Pojďme pozdravit strýce.
Rodinko.
Dobrý večer.
Tancredi.
Strýčku.
Slyšela jsem, že jste úžasný tanečník.
Á.
Slibte mi, že si dnes spolu zatančíme.
Tady jste. Budoucí ženich.
Dá se to tak říct, komteso.
Hrabě. Vy jste nejšťastnějším mužem v zemi.
A nejodvážnějším. Přijet na Sicílii vyrvat Concettu
ze spárů Geparda. Myslím,
že osvobození ostrova
bylo méně děsivějším.
Řekněte. Je to tak?
Ne, princ je velice velkorysý a přívětivý. Jsem hrdý,
že jsem se s vámi mohl seznámit. A teď jsem i hrdý,
že se mohu stát součástí vaší rodiny.
Vidíte, done Fabrizio? Tahle naše revoluce přinesla
velké dary nám všem.
Mluvíte, jako by skončila.
Itálie stále není celistvý stát. Myslel jsem,
že bojujeme za Itálii nás všech. Kdybych tušil,
že bude prolito tolik krve jen proto, aby se někteří hochštapleři mohli
schovávat za naši vlajku.
Done Calogero, co si myslíte?
Co si o tom myslím, done Fabrizio? Myslím si, že každá velká změna,
každá transformace, s sebou nese jisté nepříjemnosti.
Sám jsem to řekl v senátu ve svém projevu minulý týden. Tam, kde se drancuje,
utneme to. Kde se lidé zneužívají, osvobodíme je.
Kde je korupce, vymýtíme ji.
Vy jste opravdu dokonalý muž pro tuto Itálii.
Jste velkorysý, done Fabrizio. Jako vždycky.
Pojď, Angelico. Představím ti přátele. Pojď.
Omluvte mě, prosím.
Jistě.
Děkuji.
Určitě už se všichni těší na velkou sicilskou
svatbu oblíbené dcery Geparda.
Vypadá to spíš na velkou lombardskou svatbu.
Lombardskou?
Ano, ale… Podívej. Oni jsou opravdu velmi krásný pár.
Ostatní už je jen geografický problém.
Ať už se vezmou na Sicílii nebo v Lombardii,
určitě jste se rozhodl správně.
Jak to?
Já si Concettu nezasloužil.
Ty jsi chtěl Angelicu. A já jsem zařídil, abys ji měl. Ostatní, už není důležité.
Rien n'est va plus. Takhle, Rien n'est va plus.
Tajemství je, že každý den beru hodiny kvůli tomu R.
Angelico, zatančíme si spolu? Promiňte.
Nezapomeňte na náš valčík, strýčku.
Už jste ochutnali mandlové koláčky?
Francesco.
Co tu děláš?
Nemáš ve zvyku vysedávat sám někde v koutě.
Ne, ne, to jistě ne.
No? Co se děje?
Papá, já…
Nevím, jestli to dokážu. Jsem vyděšený z toho, že to nezvládnu.
Co nezvládneš?
Být jako vy, papá.
Omlouvám se.
Běž se pobavit.
Najdi si krásnou dívku, tanči a nemysli na to. Najdi si dívku,
co má hodně bohatého otce.
Běž.
Angelico.
Umíš si představit, jak je těžké utéct před tím,
kým jsi? V Paříži to bylo snazší.
Občas vidím, jak mě zdálky pozoruje.
A vím, že myslí na mého dědu. Na chatrč, kde se narodila matka.
Na naši ubohost.
Jsem si jistá, že to tak není.
Mělas to být ty, Concetto.
Je to tak.
Manželka tohle vycítí.
O čem jste mluvily?
Vyprávěla o Paříži. Nevím.
Paříž.
Co je Paříž ve srovnání se Sicílií?
Chybí ti?
Jako ty.
Bombello je jistě skvělý člověk.
Zasloužíš si po svém boku dobrého muže.
Nakonec všechno dopadlo, tak jak mělo.
A já bych v Turíně nikdy nebyl…
Princi.
Když dovolíte, chci s vámi mluvit o velmi důležité věci.
Prosím. Posaďte se.
Děkuji.
Já jsem…
Na mizině. Ten váš člověk, Russo…
Není to můj člověk. Už ne.
Ale to vy jste mu řekl, aby kradl na půdě, kterou jste mi postoupil. Nebo ne?
Zlobil jsem se kvůli okolnostem, za kterých jsem o tu půdu přišel.
Russo a jeho muži vyhrožují, rabují. Jsou odhodlaní vyhnat mě z mého panství.
Ale srazí cenu na minimum.
Proč by sráželi cenu?
Protože ho chtějí odkoupit.
Russo nedisponuje kapitálem, aby koupil panství,
ani za minimální částku.
Sedara.
A proto, princi, jsem za vámi přišel poprosit.
Zbavte mě té půdy. Vemte si ji zpátky.
To nemůžu.
Princi, odkupte ji. Samozřejmě za tržní cenu.
Už nemám prostředky, abych tohle podniknul.
No tak něco prodejte, něco svého, nemovitost, princi.
Zničil bych svého syna.
Princi, zcela poníženě vás prosím, na kolenou.
Co to vyvádíte? Hned vstaňte. Vstaňte. Tak vstaňte.
Klečím na kolenou, prosím vás. Co mám ještě dělat? Řekněte, řekněte mi to.
My všichni jsme odsouzeni k úpadku.
Vy jste se k němu jenom dobral dřív.
Promiňte.
Angelico! Všude tě hledám. Neviděl jsem tě.
Pozor! Slečno, takhle mě opouštíte?
Promiňte, omlouvám se, omlouvám se. Omlouvám se, slečno. Pardon, slečno.
Měsíc jsem se učil jenom polku, a oni mi zahrají mazurku.
Nikdy se nenasytíte.
Nerozumím.
Chci vás požádat o laskavost.
Jistě.
Přijde za vámi bývalý guvernér Palerma, Leonforte, a požádá,
abyste koupil jeho půdu. Až řeknete ano, protože vím, že to řeknete, zajistěte,
ať za ni obdrží slušnou cenu, ano?
Tedy tržní cenu. Nikoliv míň.
Víte, done Fabrizio.
Když ustoupím s tím Leonfortem…
Vysloužím si tím pověst člověka soucitného.
Sám jste to řekl. Jsme obklopení drancováním, korupcí, vydíráním. Musíme
bojovat s tímhle novým druhem lidí, kteří předtím neměli nic, a kteří nyní chtějí
-čím dál víc, pořád víc, pořád… -Ano, odporní lidé.
-Ne, to není jejich vina. -Vážně?
Ne, jsou bestie svojí přirozeností. Když mají mezi zuby mršinu,
musejí ji ohlodat. Až na kost.
Vy šlechtici jste…
Já ani nevím, jací, jací, jací jste. Ne, ale rozumím vám, já chápu,
že podle vás obchody musejí být vždycky čestné. Unavuje vás ten obrovský majetek.
Považujete za nevkusné zvedat nájemné. A pak se tváříte lhostejně
ke svému úpadku. Svému nebo těch druhých.
Jenže lidé jako my, kteří se tolik nadřeli pro to, co vlastní…
My musíme každý obchod brát, jako by byl první a poslední.
My nemůžeme pohrdnout ani jedíným centem.
A právě proto bude můj druh za dvě stě let ještě stále tady.
Ty rukavice jsou mi tak protivné. Tudíž, vyřiďte bývalému guvernérovi Leonfortemu,
a každému dalšímu zájemci, že já v té nejhlubší úctě
zaplatím jenom to, co chci. Ani o cent navíc.
Omluvte mě.
Plukovníku! Kde jste se schovával!
Slíbil jste mi valčík, strýčku.
Pokud můj manžel nebude žárlit.
Když je tvůj strýc tak fešný a elegantní jako ten můj,
tak mám právo trochu na něj žárlit.
Prosím.
Valčík.
Děkuji.
Omluvte mě.
Mohu?
Tyhle ženy. Uvadlé.
Tihle pitomí muži.
Je to bezbranná kořist. Odsouzená vychutnat si malý
paprsek slunce jí určený.
Mezi kolébkou a smrtí.
My jsme byli gepardi. A lvi.
A teď nás vystřídají šakali a hyeny.
Všechno bude jiné, ale horší.
Gepardi, šakali, ovce. Budeme se dál považovat za sůl téhle země.
Je načase jet domů.
Ne. Ještě je brzo.
Spíš je moc pozdě.
Vezmi si svého Bombella, kde chceš. Třeba v Grónsku.
Hlavně když budu u toho. Ano? Pohleď. Vychutnej si to. Dokud jsi tady.
Bendicò, jdeme.
Chceš se podívat na růžičky, které rozkvetly? Pojď.
Ano.
Jsou překrásné. Podívej. Všechny rozkvetly.
Pohleď.
Krásné.
Podívej se na ni. Podívej se, jsou překrásné. Má tolik květů, podívej.
Jeden, dva, tři, čtyři, zase tady všechno rozkvetlo. Podívej se.
Tyhle jsou moje pýcha. Jsou překrásné. Jsou překrásné.
Papá! Papá! Bože!
Pomoc! Pomoc! Mamá! Pomoc! Pomozte nám někdo! Pomozte mi!
Fabrizio! Fabrizio! Fabrizio! Otevři oči, Fabrizio! Fabrizio! Fabrizio! Podívej se
na mě.
Excelence!
Jak jsem mu už vysvětlil.
Je to vážná mozková choroba.
Bohužel vidím, že je horší, než jsem myslel.
Proč jsi mi to neřekl?
Fabrizio!
Ty taky! Neumírej!
To nic není.
To nic není?
To nic není. To nic není. To nic není.
Cesco, zavři okna. Otče, pomozte.
Fabrizio.
Tímto svatým pomazáním, ve své svrchované milosti,
kéž ti bůh odpustí všechny hříchy, jichž ses dopustil. Amen.
Bože, smiluj se. Kriste, smiluj se.
Bože, smiluj se.
-Bože, smiluj se. Ve jménu Otce… -Doufám, že na mě budeš moc hrdý.
…I syna i Ducha svatého. Amen.
Tady, papá!
Tancredi.
Teto.
Teď tě potřebuje. Pojď. Mysleli jsme, že jsi odjel.
Strýčku.
Já…
Nechci vám dávat naději.
Nezdáte se být překvapený.
Jak bych mohl být, princezno?
Nečekám, že mi odpustíte.
Napadá mě jen jedna otázka.
Opravdu jste se za mě chtěla provdat?
Ano.
Vydám se na cestu ještě dnes odpoledne. Omluvte mě.
Jsem tady.
Nastala…
…teď chvíle skládat účty.
Snažím se najít v tom prachu svých provinění
několik zlatých střípků štěstí.
Den mojí svatby se Stellou.
A potom…
Všechny ty chvíle…
Kdy jsme spolu jezdili na koni.
První hedvábná kravata.
Závan omamného parfému nějaké krásné ženy, jež šla po ulici.
Dokonalý úsvit včera ráno…
S Concettou.
Concetta.
Pomozte mi ven.
Jsem tady.
Viděl jsem odjet Bombella. Vrátíš se s ním do Milána?
Ne.
Tak co se teď stane?
Concetto.
A my?
Není nic, co bych mohl udělat?
Hlavně buď můj přítel.
Pro mě budeš vždycky nejdůležitější ze všech.
Navždy.
Concetto.
Papá?
Poslouchej.
Jenom ty…
Můžeš dohlížet na celou naši rodinu.
Francesco podědí titul.
Ty ho povedeš.
Řekni, že rozumíš.
Jenom ty.
Rozumím.
Rozumím, papá.
Dobře.
Bude to…
Dobré.
-Odvahu, bratránku. -Princezno. Princi.
Přijměte nejhlubší soustrast.
Prosím, račte tudy.
Prosím, Russo.
Princi. Slečno Concetto.
Russo.
Obávám se, že jste přišel příliš pozdě, pane.
Tyto pozemky, a všechny další, jež patřily Leonfortemu,
jsou nyní v našem majetku.
Vy a já jsme měli dohodu.
My jsme jednoduše nabídli vyšší částku. Takhle to přece chodí.
Máte svoje jméno, ale všichni víme, že nemáte peníze na rozhazování.
Vy jste to neslyšel? Náš bratranec se oženil s bohatou ženou.
Se ženou, která má bohatého otce.
Vyřiďte svému zaměstnavateli, že jsme nabídli víc a použili
jsme jeho peníze.
Princezno. To nic nemění.
Všichni jste jenom ovce. A tady všechny ovce oholíme.
Oholíme.
Pojď k mamince! Hodná!
Požehnej, Pane, této svaté relikvii naší
milované svaté Kateřiny.
Dámy a pánové, Giuseppe Garibaldi!
Ať žije Garibaldi!