‫אף אחד לא הקשיב לי מעולם.‬
‫אני רק אימא.‬
‫אז הכרחתי אותם להקשיב.‬
‫- מבוסס על סיפור אמיתי‬ ‫של מאבק האימהות בקורבי לצדק. -‬
‫- חלק מהאירועים והדמויות‬ ‫שונו או הומצאו לצורך מטרות דרמטיות. -‬
‫- סטיוארטס ולוידס בע"מ -‬
‫קורבי הוקמה בזכות תעשיית הפלדה,‬
‫כאשר אלפי סקוטים‬ ‫עברו דרומה כדי לעבוד במפעל.‬
‫ב-1979, "בריטיש סטיל" נסגרה‬ ‫ואבדו מעל 10,000 מקומות עבודה.‬
‫- הצילו את קורבי -‬
‫כדי למנוע את דעיכת העיירה,‬ ‫קורבי פצחה בהשבחת הקרקע של המפעל.‬
‫בעוד 12 חודשים,‬ ‫מה לדעתך יהיה מצבה של קורבי?‬
‫זו שאלה קשה מאוד,‬
‫אבל תשובתי תהיה, "קורבי תשרוד".‬
‫"חזרת מהחלל החיצון‬
‫"נכנסתי ומצאתי אותך…"‬
‫- קורבי, 1995 -‬
‫"עם פרצוף מלא יגון‬
‫"חבל ש…" מה המילים?‬
‫"חבל שלא אמרתי שתשאיר את המפתח"‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫"עד שתחזור להציק לי‬ ‫קדימה, לך"‬
‫פיטר, עלה לפה!‬
‫בשום פנים ואופן לא!‬
‫נער יום ההולדת נהיה ביישן.‬
‫"אתה יודע…"‬
‫לא, לך תזדיין! אתה עולה!‬
‫היא הרסה לי את החיים גם ככה, אז למה לא?‬
‫- חשבת שאתפורר -‬
‫"…שאתפורר?‬
‫"חשבת שאשכב ואמות?‬
‫"לא, לא אני"‬
‫קדימה, כולם!‬
‫"אני אשרוד‬
‫"כל עוד אני יודעת לאהוב‬ ‫אני יודעת שאישאר בחיים‬
‫"יש לי חיים שלמים לחיות‬ ‫ויש לי המון אהבה לתת‬
‫"ואני אשרוד"‬
‫מה תעשי?‬
‫"אני אשרוד‬
‫"היי"‬
‫- העיר המורעלת -‬
‫הכול טוב, מותק?‬
‫דון פרנץ' תתנשק…‬
‫היו רעשים?‬
‫לא.‬
‫לא היו רעשים בכלל?‬ ‫-לא.‬
‫מה עשית כל הלילה?‬
‫שום דבר.‬
‫פיט, תן לה שטר של חמש.‬
‫לילה טוב, פרנק.‬ ‫-לילה טוב, טרייסי.‬
‫אתה ער?‬
‫הידיים שלי קרות?‬
‫אני מבייצת.‬
‫זה יקרה הפעם.‬
‫אני מנסה להתרכז, טרייס.‬
‫אתה תראה. זה יקרה הפעם.‬
‫פינוק ליום ההולדת!‬
‫לך על זה.‬
‫יש משהו… חכה. זה…‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫אין מצב…‬
‫סוזן, איפה נעלי הכדורגל שלי?‬ ‫השארתי אותן בצד.‬
‫השתמשת בקונדומים הישנים האלה, טמבל?‬
‫מה?‬
‫אני שוב בהיריון.‬
‫מה? באמת?‬
‫תרימי את התחתונים. אני אתן לך חיבוק.‬
‫אני ממש שמח. עוד בן.‬
‫זה בטוח בן, נכון?‬
‫- מועצת רובע קורבי -‬
‫רוי.‬
‫סליחה, חבר המועצה הייגן. אני מאחר.‬
‫רציתי לשאול מה דעתך‬ ‫על כך שאעמוד בראש ועדת המסילות.‬
‫אני סגן המנכ"ל, סאם. זה לא תלוי בי.‬
‫בחייך, רוי. אתה יודע שזה הגיוני. בחייך.‬
‫קורבי צריכה תחנת רכבת,‬ ‫ותחנת הרכבת צריכה את סאם הייגן.‬
‫תקשיב, אני עסוק.‬
‫זה ערב חשוב.‬
‫חוץ מזה, אתה חבר במספיק ועדות.‬ ‫לך לשחק גולף או משהו.‬
‫החלטתי שאני לא אוהב גולף.‬
‫בשנת 1950,‬
‫ויליאם הולפורד הגדול‬ ‫הגה תוכנית לעיר חדשה ששמה קורבי.‬
‫זו הייתה תוכנית שהושתתה‬ ‫על דבר אחד פשוט, תעשיית הפלדה.‬
‫כעבור 45 שנים,‬ ‫בשיתוף פעולה עם קבוצת המנהלים,‬
‫אנחנו מנסים משהו בעצמנו.‬ ‫מפלגת לייבור חדשה, קורבי חדשה.‬
‫וזה כל הרעיון מאחורי זה.‬
‫חלוקה למחוזות של חנויות‬ ‫ושל פארקי תעשייה בכחול.‬
‫צמיחה תיירותית.‬
‫הכול יתבסס על כך שנמשיך בהשבחה מהירה‬
‫ובניקיון של אדמת מפעל הפלדה.‬
‫במשך 15 שנים,‬ ‫המועצה הזו ניסתה לפעול לגבי זה.‬
‫השנה, אנחנו סוף סוף נצליח.‬
‫קורבי היא עיר של הלייבור,‬ ‫ונמשיך לבנות עיר למען הפועלים.‬
‫"להתיך אותה מחדש",‬ ‫כמו שאמר ויליאם הולפורד.‬
‫מיותר לציין שאנחנו צריכים שכולם יתמכו בזה.‬
‫אז מה השאלות שלכם?‬
‫- רודס ומילר - בנייה והובלה -‬
‫הכול מוכן!‬
‫בסדר, אטפל בזה.‬
‫הנה, לוח הכתיבה מגיע. הכול טוב?‬
‫הוא היה בלי מסכה.‬
‫זה דרק. הוא בחור טוב. פשוט חם לו.‬
‫איפה מנקי הגלגלים?‬ ‫זו שאלה לצורך הביקורת שלי.‬
‫הוא כותב את הדו"ח?‬
‫רק באתי כדי לפקח, לעזור לו להתאקלם.‬
‫לא, זאת שאלה טובה.‬
‫נחמד לראות צעירים מוכשרים במועצה.‬
‫נחמד מאוד.‬
‫מנקי הגלגלים שם.‬
‫מתי מכסים את המשאיות?‬
‫טד, עובדים משרדיים לא ממש מבינים את הקטע.‬
‫זה לא עניין של עבודה משרדית.‬ ‫זאת אדמה מורעלת.‬
‫דו"חות האדמה מזהים ברזל,‬ ‫ארסן, כרום, קדמיום, סידן…‬
‫תקשיב, "בריטיש סטיל" חרבנו.‬
‫שבעים שנה של פסולת פלדה‬ ‫כשמוטטנו את הבניינים האלה.‬
‫הם חרבנו פה ולא הורידו את המים,‬ ‫ואנחנו מברשת האסלה.‬
‫תשמע אותו, "מברשת אסלה".‬
‫אני המברשת, לא הוא.‬
‫והאמת היא שאני מת על זה.‬ ‫אין לי תלונות בכלל.‬
‫אני רוצה גם את מידלהמפטון.‬ ‫-ראיתי שהמכרזים לזה היו…‬
‫וצריך לטפל במכרזים כמו שצריך.‬
‫ביל שלנו רוצה לשפץ את המטבח שלו, לא?‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר שפאט שמוק.‬
‫ככה הוא מנסה להתבדח.‬
‫תקשיב, טד. אני אטפל בניירת פה,‬ ‫ובינתיים אתה תלמד את העבודה, טוב?‬
‫רעיון טוב.‬
‫קדימה, בואו נלך לשתות תה. מסריח פה בחוץ.‬
‫בסדר, ג'ימי. מרגיש אמיץ, אה, אחי?‬
‫נו, קדימה!‬
‫אין פאקינג מצב.‬
‫קדימה.‬
‫הוא הצליח!‬
‫הרופא אמר שאם תצטרכי כדורים למצב הרוח…‬
‫אני לא צריכה.‬
‫אני רק אומר…‬
‫אני לא צריכה לקחת ואליום.‬
‫הרבה זמן לא הרגשתי מאושרת כל כך.‬
‫אם דניאל לא היה קיים…‬
‫והפעם אני אדע מה אני עושה.‬
‫נו, איך נקרא לו?‬
‫היי. 46 מטענים היום.‬
‫זה בונוס של 36 ליש"ט.‬
‫כן.‬
‫אם אעשה את זה כל השבוע,‬ ‫אקבל לפחות 150 ליש"ט בנוסף.‬
‫ודיברת עם פאט?‬
‫לגבי זה שתיכנס יותר למשרד?‬ ‫שהוא ייתן לך אחריות?‬
‫הגיעו חברי מועצה. זה לא היה הרגע המתאים.‬ ‫אבל היי, 150 לקרן ההרחבה.‬
‫הרגע אף פעם לא מתאים.‬
‫בחייך, מגס.‬ ‫-אתה טוב יותר משנדמה לו.‬
‫תתקשר לפיט וב. לך לעבוד במפעל ולדון.‬
‫תתקשר לנון ולמקגאוון.‬
‫מאה חמישים ליש"ט להרחבה שלך…‬
‫פאט יתגמל אותי.‬
‫מה יש לאכול?‬
‫כן, יש לנו פה פעימת לב.‬
‫תודה לאל.‬
‫אבל אני רוצה שתישארי הלילה, אם זה בסדר.‬
‫מה את רואה חוץ מזה? את רואה עוד משהו?‬
‫התזוזות של התינוקת‬ ‫קרובות לגבול התחתון של הממוצע.‬
‫אני רוצה השגחה כדי לאשר את זה.‬
‫התינוקת…‬ ‫-שלבי. קוראים לה שלבי.‬
‫זה שם מקסים.‬
‫שלבי כנראה תהיה בסדר גמור,‬ ‫אבל ליתר ביטחון.‬
‫מר טיילור,‬ ‫אולי תוכל להביא פיג'מה לגברת טיילור?‬
‫יש לך פיג'מה?‬ ‫היא לא נוהגת ללבוש פיג'מות, דוקטור.‬
‫יהיה בסדר. שמעת אותה.‬
‫אני רק צריכה הזדמנות‬ ‫לבדוק את זה כמו שצריך.‬
‫על מה התאשפזת?‬
‫סליחה?‬ ‫-אז את כן מדברת.‬
‫יש לי סוכרת. לחץ דם גבוה בטירוף.‬
‫אני אומרת להם שזה לא הגוף שלי.‬ ‫אני פשוט עם הגבר הלא נכון.‬
‫נראה לי שאני אלרגית למיטות האלה.‬ ‫-כן?‬
‫בכל פעם שאני מתעטשת, יוצא פיפי,‬
‫ואני לא רואה את התחתונים שלי,‬ ‫אז שאחליף אותם?‬
‫אולי זה בגלל המצעים.‬
‫אבקת כביסה לא מתאימה.‬
‫אולי התינוק מציק לי.‬
‫אולי זה בגללך.‬
‫מה?‬ ‫-אולי אני אלרגית אלייך.‬
‫זה הראשון שלך? זה השני שלי.‬
‫הראשון היה קל יותר.‬
‫כן, היא הראשונה שלי.‬
‫היא לא זזה כמו שצריך,‬ ‫אז הם צריכים לבדוק את זה.‬
‫אני אמורה להשתחרר מחר.‬
‫אף אחד מהם לא זז כמו שצריך.‬
‫אם זה היה תלוי בי,‬ ‫הילד היה יוצא ממני בהליכה עכשיו.‬
‫את מפליצה בשנתך. ידעת את זה?‬
‫באמת?‬ ‫-הגבר שלך לא סיפר לך?‬
‫הם גם לא עדינים.‬ ‫אלה הפלוצים שנאגרים כל היום.‬
‫אלוהים. סליחה.‬
‫אל תצטערי. אני ערה גם ככה, בגלל האלרגיות.‬
‫זה מבדר אותי.‬
‫אני מודה עליהם.‬
‫אולי אתזמן אותם הלילה, אכין מערכת שעות.‬
‫למה בזבזת כסף על פרחים?‬
‫טוב יותר. תודה.‬
‫הכול טוב, מותק?‬ ‫-שלום, פיטר.‬
‫אתם מכירים?‬ ‫-אנחנו עובדים יחד. היא משלמת לי משכורת.‬
‫את אוגרת פלוצים בצדק, מותק. אין לו סבלנות.‬
‫מה החרא הזה?‬
‫"עולם המחר", נראה לי.‬
‫צפיתי בתוכנית עתיקות.‬
‫בוא ניקח אותך למיטה, אבא.‬ ‫אולי יהיה לך נוח יותר.‬
‫"עולם המחר".‬
‫כמה שהוא נדפק.‬
‫איך היה בעבודה?‬
‫כן, היה טוב.‬
‫כן? למה אני לא מאמין לזה?‬
‫לא, זאת האמת.‬
‫אז למה אתה נראה כמו תחת שחטף סטירה?‬
‫שיט. תן לי…‬
‫אל תסתכל עליי ככה. אני בסדר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫למה חזרת לפה? אמרתי לך ללכת.‬
‫רצית שאני אחזור, אבא.‬
‫לרצות זה לא אותו דבר כמו להגיד.‬
‫עם כל מה שהיה יכול להיות לך… לא.‬
‫העיר הזאת מתדרדרת לתהום.‬
‫אל תיפול איתה.‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫אני מתכוון לנשמה שלך.‬
‫אני מתכוון למה שיש לך שם.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫- מועצת רובע קורבי -‬
‫בוקר טוב.‬
‫- מועצת רובע קורבי -‬
‫נראה לך שמעולם לא ראיתי‬ ‫תהליך עבודות קבלניות?‬
‫אתה חושב שאני לא יודע‬ ‫מתי המכרז התנהל כראוי‬
‫ומתי חיפפו אותו?‬
‫עם כל הכבוד, סאם, זאת לא המומחיות שלך.‬
‫יבוא.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע לך.‬
‫הדלת שלי תמיד פתוחה.‬
‫אבל תסגור אותה עכשיו.‬
‫נכון. סליחה.‬
‫אבא שלי, לן, הוא מוסר ד"ש.‬
‫לן?‬
‫לני. לן ג'נקינס. הוא עבד במפעל עם…‬
‫לעזאזל.‬
‫איזה שם. פחדתי ממנו פחד מוות.‬ ‫הוא ניהל את המקום כמו אונייה של חיל הים.‬
‫אני רק מתחיל פה, כפי שאתה יודע,‬ ‫והיו לי כמה חששות,‬
‫ולא הייתי בטוח אם…‬
‫חשבתי שכדאי להעלות אותם בפניך.‬
‫מה החששות שלך, טד?‬
‫המפעל של רודס ומילר.‬
‫המקום של פאט. הוא טמבל, נכון?‬
‫אני אמור להיות האחראי שם,‬
‫וכתבתי דו"ח לפני חודשים על המשך ההשבחה,‬
‫וביל, ביל מרטין,‬ ‫הוא החליף אותי בתור המפקח.‬
‫והוא בדיוק הגיש את הדו"ח שלו,‬ ‫ובדיוק ראיתי אותו,‬
‫וחלק מהשאלות שלי לא הופיעו שם, ו…‬
‫כן, שמעתי שהיית קצת בעייתי.‬
‫שמעת שהייתי בעייתי?‬
‫שמעתי שהיו לך בעיות… בהיכרות עם המקום.‬
‫אוניברסיטה, נכון?‬
‫הסתכלתי בקו"ח שלך.‬
‫יש לך תואר שני, נכון?‬
‫זה נתפס כאות קלון?‬ ‫-לא. זה נהדר.‬
‫לן הגדול בטח גאה מאוד‬ ‫שהבן שלו חזר לכאן, עם התואר שלו.‬
‫אני רק מנסה לעבוד כמו שצריך.‬ ‫-אתה רק מנסה למצוא איזון…‬
‫בין הבירוקרטיה למציאות.‬
‫קשה למצוא אותו.‬
‫מר תומס, אני מכבד לגמרי…‬
‫אלה גברים מקומיים,‬
‫שעובדים איתנו כמיטב יכולתם,‬ ‫משתפים איתנו פעולה כמיטב יכולתם.‬
‫תעזור להם, והם יקשיבו.‬
‫ואם הם לא יקשיבו?‬
‫אז אולי תקשיב להם.‬
‫אבל קדימה, תסביר לי את זה.‬ ‫רודס ומילר. כולי אוזן.‬
‫אחזור בפעם אחרת.‬
‫כרצונך, ילד.‬
‫היי.‬
‫תמסור ד"ש לאבא שלך.‬
‫תגיד לו…‬
‫שאני עדיין מפחד ממנו פחד מוות.‬
‫אעשה זאת.‬
‫- רוי תומס - סגן מנכ"ל המועצה -‬
‫חמישה עשר בנובמבר 1996.‬
‫הוא נמצא?‬
‫טוב, כדאי שתקרא לו.‬
‫לא אכפת לי אם הוא בדיוק הזמין פאי,‬ ‫תגיד לו שהילד שלו בדרך.‬
‫אולי תפסיק עם זה ותנהג?‬
‫אני רוצה שהוא ישמע משהו טוב.‬
‫היית צריך לחפש משהו מעניין לומר‬ ‫בתשעת החודשים האחרונים.‬
‫את מתרגשת מדי.‬
‫טוב, תניע את הרכב, אחרת אלד אותו פה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫הכול בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫מפתחות.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תמשיכי. הראש יוצא.‬
‫קדימה, ילד שלי! גארי לינקר, קדימה!‬
‫כדאי שתפסיק לדבר איתו במקום לדבר איתי.‬
‫קדימה, ארתור ראולי.‬ ‫-ארתור פאקינג ראולי?‬
‫דחיפה אחרונה, קדימה. עוד דחיפה אחת!‬
‫הוא פה!‬
‫כל הכבוד! מזל טוב!‬
‫מלחציים לשם.‬ ‫-היי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫שלום, ילד שלי.‬
‫אפשר לבקש ממך להסתכל?‬
‫לאן לוקחים אותו?‬
‫את יכולה לקרוא לרופא, בבקשה?‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה שיבדקו אותו.‬
‫פיטר… למה כולן מדברות מעליו?‬
‫תבדקו את המדדים.‬
‫לך לבדוק.‬ ‫-הדופק תקין.‬
‫קדימה, לך לבדוק.‬
‫תבדקי שהריאות לא חסומות.‬
‫מה הבעיה?‬
‫זאת…‬
‫זאת היד שלו.‬
‫ייעוץ עם מנתח פלסטי.‬
‫לא היו עוד ממצאים.‬
‫מה הבעיה עם היד שלו?‬
‫היא לא תקינה.‬
‫אפשר לראות אותו?‬ ‫-בעוד רגע.‬
‫אני צריכה לראות את הבן שלי.‬
‫תראו לי את הבן המזדיין שלי!‬
‫בדיוק, טרייסי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫-הצלחת.‬
‫הנה היא.‬ ‫-תראי אותה.‬
‫הנה היא.‬ ‫-היא בסדר?‬
‫כן, היא נהדרת.‬
‫קדימה. הנה.‬
‫בבקשה. כל הכבוד. מזל טוב.‬
‫שלום.‬
‫שלום, שלבי.‬
‫אני טרייסי. אני אימא שלך.‬ ‫-את יכולה לבוא, אחות?‬
‫וזה אבא שלך.‬
‫תזמיני ייעוץ.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל היא לא בוכה.‬
‫טוב, עכשיו אנחנו נוציא מכאן‬ ‫את התינוקת ואת אבא.‬
‫שלבי. קוראים לה שלבי.‬
‫התינוקת ואבא יצאו…‬ ‫-אני לא מרגישה כלום.‬
‫מה קרה?‬ ‫-שלבי.‬
‫יש לנו בעיה ביילוד השליה.‬
‫טרייסי מאבדת הרבה דם.‬ ‫-יש בעיה באוזן שלה.‬
‫פשוט תתרכזי בהוצאת השליה בינתיים.‬
‫אחות, תקראי להם עכשיו.‬
‫מר טיילור, בוא נמצא לך מקום ישיבה.‬
‫יש בעיה בהשגת הייעוץ,‬ ‫אבל תיכנסי לניתוח עוד מעט.‬
‫לניתוח?‬
‫היא מאבדת הרבה דם. זוזי מהדרך, בבקשה.‬
‫את רק צריכה ללדת את השליה, טרייסי.‬
‫אני חושבת שיש בעיה.‬
‫תישארי איתי, טרייסי. תישארי ערה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫טרייסי, קדימה.‬
‫שלום.‬
‫שנכניס אותו לעריסה?‬
‫אני אכניס אותו לעריסה.‬
‫זה בסדר.‬
‫הנה.‬
‫שלום.‬
‫נפרדתי ממך לשלום.‬
‫באמת?‬
‫דיממת. וזאת הייתה פשלה, נראה לי.‬ ‫האנשים הנחוצים לא היו פה.‬
‫אבל את בסדר עכשיו.‬
‫אפשר להחזיק אותה?‬
‫שלום, שלבי.‬
‫תוכלי לומר לנו מה יקרה עכשיו?‬
‫אתם תיקחו את קונור הצעיר הביתה.‬
‫ניקח אותו הביתה?‬
‫חוץ מהמום ביד, המדדים של קונור טובים.‬
‫ומה עם ה… יד?‬
‫טוב, אנחנו נעזור לו עם זה.‬
‫כולנו צריכים אחיזת צביטה.‬
‫יש כמה אפשרויות שנבדוק יחד.‬
‫אולי האפשרות הסבירה הכי טובה‬ ‫תהיה להסיר כמה אצבעות רגליים‬
‫ולהשתיל אותן על היד שלו.‬
‫זה לא יכאב?‬
‫אני לא אשקר לכם, זה לא יהיה קל.‬
‫אבל נעשה את המיטב בשבילו.‬
‫מה…‬
‫מה קרה?‬
‫לפעמים ילדים פשוט נולדים שונים.‬
‫לא שתיתי. לא עישנתי.‬
‫השתמשתי באינסולין, אמרו שזה בטיחותי.‬ ‫-זה לא קשור אלייך.‬
‫כן…‬
‫כן לקחתי ואליום.‬
‫הפסקתי ברגע שידעתי שאני בהיריון.‬
‫גברת מקינטייר… את לא אשמה בזה.‬
‫איזה שבוע את?‬
‫עשרה שבועות, הוא חושב.‬
‫רציתי לבנות את ההרחבה לפני הילד הבא.‬
‫כן, אני יודעת, מותק.‬
‫אתה כן רוצה אותו, נכון?‬
‫את צוחקת?‬ ‫-מה?‬
‫לא, סליחה. זה מדהים.‬
‫אלוהים.‬ ‫-יופי. בסדר. זה טוב.‬
‫זה מדהים. אלה חדשות מעולות.‬
‫- רודס ומילר -‬
‫קדימה!‬
‫נו, דבר. מה?‬
‫השגנו את העבודות במידלהמפטון!‬
‫היי, השגנו את מידלהמפטון?‬
‫מרטין נתן לי את האישור.‬ ‫לא האמנתי עד שראיתי את זה.‬
‫זה הרגע לשאול אם אני יכול לעבוד במשרד?‬
‫יש לי תינוק בדרך…‬ ‫-דרק, אתה הורס לי את הרגע.‬
‫אני אדאג לך. באמת.‬
‫אבל אני לא יודע מה אעשה‬ ‫בלי הנהג הכי טוב שלי.‬
‫זאת רק ההתחלה, דרק.‬
‫הימים הטובים… מתחילים… עכשיו!‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫דניאל, אימא בבית.‬
‫טוב, הגענו.‬
‫שלום. זה החדש?‬
‫היית ילד טוב בשביל נטלי הצעירה?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני אחזור עוד מעט.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לחגוג עם בירה.‬
‫נטלי, אלווה אותך.‬
‫בסדר.‬
‫כבר נוח לך יותר?‬
‫היא לא רוצה לינוק.‬
‫היא רק נחה קצת.‬
‫איך היא אכלה קודם?‬
‫כן. הייתה לה ארוחה ארוכה.‬
‫וזה נורמלי?‬
‫היא איתי כבר שעתיים וחצי,‬ ‫והיא לא רצתה לינוק פעם אחת.‬
‫שאגיד לך מה כן נורמלי? חרדת הילד הראשון.‬
‫תנוחי.‬
‫מעטות שורדות את מה ששרדת.‬ ‫חשבנו שאיבדנו אותך.‬
‫לא איבדתם אותי.‬ ‫-לא.‬
‫טוב, אני הולכת.‬
‫יש אחיות אם תצטרכי משהו.‬
‫רק תמשכי בחוט.‬
‫אעשה את זה, תודה.‬
‫טוב, שאגיד כמה מילים?‬ ‫-לא!‬
‫זין על כולכם.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫תקשיבו, אני הכנתי נאום קטן.‬ ‫-לא! אלוהים, לא!‬
‫אולי תלמדו משהו.‬ ‫-על ההיסטוריה של תנועת הלייבור?‬
‫תקשיבו, אני רק רוצה לומר שאני מכיר את רוי‬ ‫מאז שהוא היה הרבה יותר צעיר.‬
‫והטרגדיה שאתם רואים לפניכם‬ ‫לא תמיד הייתה כזו.‬
‫שב.‬
‫והנשים. הנשים.‬
‫הנשים היו חולפות על פניו וניגשות אליי.‬
‫זה נכון.‬
‫והעבודה.‬
‫מעולם לא אהבת לעבוד, נכון, רוי?‬ ‫תמיד הפלת עבודה עליי.‬
‫לא ידעת כלום על עבודה, סאם.‬ ‫הוא התרחק מהפלדה.‬
‫כי אני עובד עם הראש, לא עם הידיים.‬
‫זה מוביל אותי לזה.‬
‫אלוהים ישמור. תראו מי לא פה.‬
‫זה נחמד. באת לחגוג את יום ההולדת של רוי?‬
‫לא, אני סתם שותה בירה.‬ ‫לא ידעתי שזה קורה בכלל.‬
‫אני מת על ימי הולדת.‬
‫כן?‬
‫אנשים מכל מיני אורחות חיים נפגשים.‬
‫המועצה, כדורגל, מפעל הפלדה.‬
‫האמת היא שאני מזהה כמה מהם.‬
‫אבא שלי, לן,‬ ‫הוא היה מנהל העבודה של רוי במפעל.‬
‫מה, באמת?‬ ‫-כן.‬
‫וואו.‬
‫תור הזהב של קורבי.‬
‫ובינתיים, תהליך ההתכה שרף לנו את הריאות.‬
‫כן.‬
‫אבא שלי לא בריא במיוחד, אתה יודע.‬
‫שיט.‬
‫אף פעם לא הולך לי איתך, אה?‬
‫אני מותח אותך כמו קפיץ.‬ ‫מובטח שאני אעצבן אותך.‬
‫זה בסדר. אתה לא מכיר אותו.‬
‫מה זה היה? קצת חמלה?‬
‫וחיוך. זה חיוך, נכון?‬
‫אני לא השמוק היחיד בעיר, אתה יודע.‬
‫אני יודע.‬
‫הנה גראהם.‬
‫ופיל, הוא בונה מחדש את מגרש הכדורגל.‬
‫ופיט.‬
‫כולנו פשוט מנסים לשקם את החור הזה.‬
‫אני תומך בזה. ברור שאני תומך,‬
‫אבל אני מאמין שזה צריך…‬ ‫להתנהל בדרך הנכונה.‬
‫אני יודע. אני מסכים.‬
‫בוא נתנהל נכון ביחד.‬
‫אין צורך במלחמה.‬
‫גם שלום זה נחמד.‬
‫תקנה שקית צ'יפס על חשבוני.‬
‫לא, תודה, אחי.‬
‫היי.‬
‫רוי!‬ ‫-פאטס.‬
‫מה יש לנו פה? אני מזהה אהבה?‬
‫מסיבה די עלובה.‬
‫שמוק חוצפן.‬
‫מה אתה מזמין?‬
‫בערך 12 כוסות ויסקי.‬
‫אני אלך להשתין.‬ ‫-טד?‬
‫חבר המועצה. לא, אני צריך לזוז…‬ ‫-תצטרף.‬
‫רד סטרייפ, בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫שתיים ו-20.‬
‫את קורנת.‬ ‫-אל תתחיל עם זה שוב. תודה.‬
‫את זאת שמבליטה את הציצים.‬ ‫אל תכעסי שהסתכלתי.‬
‫הם לא מובלטים.‬ ‫-הם כן.‬
‫הם פשוט… בדיוק ילדתי, בסדר?‬
‫ילדת, אה? יפה לך.‬
‫רק דבר אחד…‬ ‫-תעבירו. תודה, רוי.‬
‫למה אני משלם על השתייה, דרך אגב?‬
‫לחיים.‬
‫-לחיים.‬
‫כן, הוא בחור טוב. עבדתי עם אבא שלו 20 שנה.‬
‫שבע שנים… הכול קורה במחזורים של שבע שנים.‬
‫- תתרמו כסף קטן היום -‬
‫- כל הכסף נתרם לביה"ח של קורבי‬ ‫ולמחלקת הילדים -‬
‫- רוקינגהאם ארמס -‬
‫- ביל מרטין - הנדסה ובנייה -‬
‫- הגשת מכרז: טיוטת תקציב סופית‬ ‫תקציב ציוד, בריאות ובטיחות -‬
‫"…שמח‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫"יום הולדת לרוי"‬
‫- ונדיום - עובר, פנול - עובר -‬
‫- כרום - עובר, קדמיום - עובר -‬
‫- בדקו ואישרו:‬ ‫רוי תומס, ביל מרטין, פאט מילר -‬
‫הצילו!‬
‫עובד במועצה שמגיע בלילות.‬ ‫את זה לא תמיד רואים.‬
‫אני רק משלים פערים.‬
‫מה, בשעות הנוספות?‬
‫לא, אני לא במשמרת.‬
‫טד, נכון?‬
‫כן.‬
‫אתה מקורבי במקור? זה לא שם סקוטי.‬
‫אדוארד.‬
‫אנגלו-סקסוני, כמדומני.‬
‫ההורים שלי היו סקוטים.‬
‫שמעתי עליך. טד האנגלו-סקסוני.‬
‫הם מודאגים לגביך.‬
‫אין להם סיבה לדאוג.‬
‫חבל.‬
‫תמשיך כך, טד.‬
‫לא יכול לדבר. צריך להשתין.‬
‫איפה היית?‬
‫חשבתי שאתה יוצא לבירה אחת.‬
‫אמרתי את זה?‬
‫לא.‬
‫עדיין חשבתי ככה.‬
‫טיפשים מנחשים. חכמים מחפשים עובדות.‬
‫אפשר לשבת ולדבר?‬
‫לא. אני לא במצב.‬
‫אתה יכול להרים אותו. הוא עדיין לא נושך.‬
‫אני צריך לישון.‬
‫- מסמך הגשת מכרז‬ ‫לעבודות שיבוצעו ע"י רודס ומילר -‬
‫- נספח למכרז -‬
‫את לא אמורה להיות במיטה?‬ ‫-רציתי להיות קרובה לשלבי אן.‬
‫היא שם.‬
‫הם אומרים שיש בעיות בכל הגוף שלה.‬
‫לא עשית משהו לא בסדר.‬
‫הם לא הקשיבו.‬
‫לא יכולתי להכריח אותם. הם לא הקשיבו.‬
‫מר וגברת טיילור.‬
‫בבקשה, תמשיכי לשבת בנוח, גברתי.‬
‫היא מתה?‬ ‫-לא.‬
‫אבל שלבי אן לא ממש בריאה, לצערי.‬
‫בלב שלה יש רק שני חדרים,‬
‫ויש פגמים התפתחותיים בריאות שלה,‬ ‫ועוד מספר אתגרים.‬
‫אני צריך לדבר איתכם על האפשרויות שיש לנו.‬
‫רק אני.‬
‫אתה בבית?‬
‫כן.‬ ‫-היי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני לא ממש… סליחה, מותק, חשבתי שיצאת.‬
‫באמת?‬
‫כן. מצטער.‬
‫מצטער על מה?‬
‫מצטער שאתה מתגנב החוצה כמו עכברוש?‬
‫זה לא מה שרציתי.‬
‫איזה חלק? איזה חלק הוא לא מה שרצית?‬
‫הוא עדיין הילד שלך.‬
‫כן, אבל הוא לא נראה… הוא פאקינג…‬
‫כמו שהבן שלך צריך להיראות?‬
‫שמרי על הפה.‬ ‫-אחרת, מה? תעזוב אותי?‬
‫אל תתחילי עם זה.‬
‫כשאת שונאת לגעת בו.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אני רואה את זה.‬
‫אני רואה אותך, מאז ומתמיד.‬
‫אני רואה את זה.‬
‫אבל אני לא עוזבת, נכון?‬
‫תמיד היית מניאק, אבל הרמה הזאת די מפתיעה.‬
‫כן, לכי תזדייני.‬
‫אם תלך, אתה לא חוזר. אתה מבין?‬
‫אין שום סיכוי.‬
‫את לא מבינה.‬
‫מה יש להבין? או שאתה פחדן או שלא.‬
‫את יודעת מה אימא שלי תמיד אמרה עלייך?‬
‫"נראית כיפית, אבל לא תצליח להחזיק משפחה."‬
‫אתה יודע מה אבא שלי אמר עליך?‬
‫"הוא בן זונה, אבל אם את מחבבת אותו,‬ ‫לכי על זה, מותק."‬
‫צא מהאוטו.‬
‫עצור את האוטו.‬
‫עצור את האוטו!‬
‫אם תלך, זה נגמר!‬
‫מעולם לא סמכתי עליך!‬
‫בחיים לא סמכתי עליך!‬
‫היי!‬
‫תחזרו!‬
‫היי.‬
‫כן?‬
‫שלום.‬
‫שלום, ילד שלי.‬
‫היי.‬
‫סוזי?‬
‫תראי מה זה!‬ ‫-פאטי!‬
‫את בסדר, מותק?‬ ‫-תהיתי למה לא ראיתי אותך הרבה.‬
‫מזל טוב.‬
‫גם לך. בואי נראה את התינוק שלך.‬
‫יש לו יד דפוקה. אל תבהי, טוב?‬
‫גם לשלי.‬
‫אין מצב.‬
‫איך זה קרה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫- שלבי אן טיילור‬ ‫19 באפריל 1996 - 22 באפריל 1996 -‬
‫אבא. אני רוצה חטיף.‬
‫אימא, תסתכלי עליי.‬
‫אימא!‬
‫די, מותק. מספיק עם זה.‬
‫אתה לא יכול לקחת אחת משלי, ילד.‬
‫הייתי נותנת לך, אבל לא.‬
‫מה קורה, אה?‬
‫מה הסיפור?‬
‫נראה לי שאני האימא הכי גרועה שיכולת לבקש.‬
‫אבל אנחנו נסדר את זה, טוב?‬
‫אנחנו נסדר את זה.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬