Мене ніхто не слухав.
Я ж лише мама.
Я мала змусити їх почути.
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНОЇ БОРОТЬБИ МАТЕРІВ З КОРБІ ЗА ПРАВДУ
ДЕЯКІ ПОДІЇ ТА ПЕРСОНАЖІ БУЛИ ЗМІНЕНІ АБО СТВОРЕНІ ДЛЯ ДРАМАТИЗМУ
«СТЮАРТС ЕНД ЛЛОЙДС ЛІМІТЕД»
МІСТО ВИРОСЛО НАВКОЛО МЕТАЛУРГІЙНОГО ЗАВОДУ, ДЕ ПРАЦЮВАЛИ ТИСЯЧІ ШОТЛАНДЦІВ
У 1979 «БРІТІШ СТІЛ» ЗАКРИЛАСЯ І ЛИШИЛА 10 000 БЕЗРОБІТНИХ
-Що ви скажете на закриття? -Ні!
ВРЯТУЙТЕ КОРБІ SOS
КОРБІ ЗАПУСТИЛО ПРОЄКТ РЕКУЛЬТИВАЦІЇ, ЩОБ ВРЯТУВАТИ МІСТО
Як думаєте, якою буде ситуація в Корбі через 12 місяців?
Це дуже складне питання,
та моя відповідь така: «Корбі виживе».
І ось ти повернувся з космосу
Я заходжу і бачу тебе З таким сумним обличчям
Можливо, ти… як там?
Треба було забрати в тебе ключі
Ну ж бо, всі разом!
І ось ти знову припхався назад Давай, іди
Сюди, Пітере!
У жодному разі!
Чого хлопці такі сором'язливі?
Знаєш що…
Пішов ти! Лізь на сцену!
Вона мені життя зруйнувала, то чого б і ні.
…Я зламаюся
Думаєш, я от так ляжу і вмру?
Ні, тільки не я
Всі разом!
Я виживу
Доки я не розучилася любити Я знаю, що я ще жива
У мене попереду ціле життя І стільки любові у серці
Я виживу
Що ви зробите?
Я виживу
Гей, гей
ТОКСИЧНЕ МІСТО
Як справи?
Дон Френч поцілує…
Проблеми були?
Ні.
Взагалі?
Ні.
Що робили?
Нічого.
Пітере, дай їй п'ятірку.
-Добраніч, Френку. -Добраніч, Трейсі.
Не спиш?
Руки холодні?
А в мене овуляція.
Цього разу вийде.
Я намагаюся зосередитися.
От побачиш. Цього разу вийде.
З днем народження!
Давай!
Тут щось… Чекай. Це…
-Усе гаразд? -Ага.
Дякую!
От же ж…
Сюзан, де мої бутси? Я на матч запізнююсь.
Ти що, старі презики вдягав, засранцю?
Га?
Я знов залетіла.
Та ну? Серйозно?
Труси підтягни. Дай обійму.
Я такий щасливий. Ще один хлоп.
Це ж буде хлоп, ага?
МІСЬКА РАДА КОРБІ
Рою!
Вибачайте, раднику Хейґане. Запізнююся!
То як щодо того, щоб я очолив залізничний комітет.
Я ж заступник голови, Семе. Це не я вирішую.
Ну ж бо, Рою. Це ж логічно.
Годі тобі.
Корбі потрібна залізнична станція. А їй потрібен Сем Хейґан.
Слухай, я зайнятий. Цей вечір важливий.
Та й ти вже в купі комітетів. Іди в гольф пограй.
От тільки я гольф не люблю.
У 1950 році
видатний Вільям Голфорд розробив план нового міста — Корбі.
План базувався на одній простій речі — сталеливарній промисловості.
Минуло 45 років, і в співпраці з виконавчою групою
ми пробуємо створити щось нове. Новий лейборизм, нове Корбі.
І ось про що я.
Розташування магазинів та промислових парків позначено синім.
Туризм росте.
Усе це на фоні продовження швидкого відновлення
та очищення земель заводу.
Уже 15 років Рада намагається щось з цим зробити.
Цього року нам нарешті вдасться.
Корбі — місто лейбористів.
І ми продовжуватимемо будувати місто для робітників.
«Переплавити заново», як Вільям Голфорд.
Годі й казати, що нам потрібна підтримка від вас усіх.
Отже? Які будуть питання?
«РОДС І МІЛЛЕР» БУДІВНИЦТВО ТА ВАНТАЖОПЕРЕВЕЗЕННЯ
Готово!
Гаразд. Я поїхав.
Глянь. А ось і наш планшет.
Як воно?
Він був без маски.
Та то Дерек. Нормальний хлоп. Йому просто жарко.
Де мийки для коліс? Я маю знати. Це для інспекції.
Він звіт пише?
Я лише наглядаю. Допоможи йому облаштуватися.
Та ні, це хороше питання.
Приємно бачити юні таланти в Раді.
Дуже приємно.
Мийки отам.
А чохли коли вдягаєте?
Теде, офісним працівникам не зрозуміти.
До чого тут офіс? Тут земля отруйна.
Звіти про ґрунт виявили залізо, миш'як, хром, кадмій, кальцій…
Це «Брітіш Стіл» напаскудили.
Як ми тут все зносили, там було відходів за 70 років.
Насрали, не змили за собою. А ми тепер їм за йоржик.
Послухай його, «ми».
Тут йоржик тільки я.
А мені насправді все подобається. Жодних нарікань.
Я б ще й Мідлгемптон узяв.
Я бачив, що тендери були…
Їх треба проводити правильно.
Біллові треба нова кухня, ясно?
Про що він?
Пат ще той гівнюк.
Це він так жартує.
Теде, я займуся документами. А ти поки розбирайся тут, що до чого.
Слушно.
Ходімо краще чайку бахнемо. Тут смердить.
Що, Джиммі, нариваєшся, приятелю?
Ну ж бо!
Ніфіга!
Давай!
Переганяє!
Лікар каже, як треба пігулки «щастя»…
Не треба.
Я просто кажу…
Мені не потрібен діазепам.
Я вже давно не була такою щасливою.
Якби не Деніел…
Цього разу я знаю, що роблю.
Гаразд. То як ми його назвемо?
Привіт. За сьогодні 46 ходок.
Це бонус у 36 фунтів.
-Гаразд. -Ага.
Якщо цілий тиждень так працюватиму — це мінімум 150 бонусу.
Ти з Патом говорив?
Щоб він тебе в офіс перевів. Накинув обов'язків.
Там з Ради прийшли. Час був невдалий. Але ж це 150 на прибудову.
Час завжди невдалий.
-Годі тобі, Меґґі. -Ти вартий більшого.
Подзвони Піту Веббу. Перейди на завод Велдона.
Подзвони в «Нун і Макґован».
На твою прибудову 150 фунтів…
Пат мене не кине.
Що до чаю?
Так. Ось і серцебиття.
Слава богу.
Та я б хотіла, щоб ви сьогодні тут лишилися. Гаразд?
Що ви там ще бачите? Там ще щось?
Рух дитини фіксується на нижній межі норми.
Я б хотіла за вами поспостерігати. Маля…
Шелбі. Її звати Шелбі.
Дуже гарне ім'я.
Гадаю, з Шелбі все буде гаразд. Та я б хотіла пересвідчитися.
Пане Тейлоре, може, ви б привезли пані з дому піжаму?
А в тебе вона є? Вона зазвичай без піжами спить.
Усе буде добре. Ти ж чула.
Я просто хочу за вами поспостерігати.
Ти тут чого?
-Перепрошую? -То ти таки не німа?
У мене діабет. Ще й тиск скажений.
Я їм кажу, що проблема не в мені.
Хлоп трапився не дуже.
-Здається, в мене на ці ліжка алергія. -Та ну?
І кожен раз, як чхаю, пісяюся.
А я не те що перевдягти, побачити труси не можу.
Може, це простирадла?
Пральний порошок поганий.
Може, то малий з мене знущається?
Чи через тебе?
-Що? -Може, то на тебе алергія.
Це в тебе першеньке? В мене друге.
З першим було легше.
Так. Це моя перша.
Якось не так рухається. То вони спостерігають.
Ніби завтра випишуть.
Та вони завжди не так рухаються.
Моя б воля, цей би вже з мене сам вийшов.
Ти уві сні пукаєш, в курсі?
-Справді? -Тобі твій не казав?
І не тихенько. Видно, що весь день накопичувала.
Боже. Вибач.
Не переймайся. Я й так через алергію не сплю.
А так хоч не нудно.
То я за них вдячна.
Цієї ночі позасікаю із секундоміром.
Нащо ти гроші тратив?
Оце вже краще. Дякую.
-Привітулі. -Вітаю, Пітере.
Ви знайомі?
Колеги. Вона мені зарплату платить.
Молодець, що не пердиш. Цей би скандал влаштував.
Це ще що за лайно?
«Завтрашній світ», здається.
Я ж дивився «За ціною пісні».
Давай тебе в ліжко вкладемо, тату. Зручніше буде.
«Завтрашній світ».
Та невже, засранці?
Як робота?
Усе гаразд.
Та ну? Чогось не віриться.
Ні, чесно.
То чого ти наче в воду опущений?
Дідько. Чекай…
-Не дивися на мене так. Усе гаразд. -Нічого.
Ти чого повернувся? Я ж казав тобі їхати звідси.
Ти хотів, щоб я вернувся.
«Хотіти» не те саме, що «просити».
Ти стільки міг досягти… Ні.
Це місто тоне.
Не втони разом з ним.
Не втону.
Я про твою душу.
Про те, що в тебе тут.
Гаразд?
Гаразд.
МІСЬКА РАДА КОРБІ
Вітаю.
Гадаєш, я не бачив, як укладають контракти?
Не відрізняю, коли тендер провели як треба,
а коли недбало?
З усією повагою, Семе, це не ваша компетенція.
Заходь.
Сподіваюся, ви не проти…
Мої двері завжди відчинені.
А тепер можеш їх зачинити.
Звісно. Вибачте.
Мій тато, Лен, передає привіт.
Лен?
Ленні. Лен Дженкінс. Працював на заводі з…
Бляха-муха.
Оце так спогад. Я до всирачки його боявся. Керував цехом, як фрегатом.
Як ви знаєте, я тільки починаю тут працювати, і в мене є певні сумніви.
Я не був певен чи…
Вирішив проконсультуватися з вами.
Що там в тебе за сумніви?
Щодо «Родс і Міллер».
Завод Пата? Він той ще засранець.
Я мав бути там бригадиром.
Кілька місяців як написав звіт про продовження рекультивації,
а Білл Мартін… відсторонив мене від інспекції.
Він надіслав власний звіт, я його бачив.
І в ньому не було деяких з моїх питань, а…
Ага. Я чув, що ти там проблеми створюєш.
Створюю проблеми?
Чув, що в тебе «проблеми»… зі звиканням до місця.
Університетський?
Бачив твоє резюме.
Ще й з дипломом, ага?
-Це лишило пляму на моїй репутації? -Де там. Це чудово.
Лен, певно, дуже пишається сином, що повернувся з дипломом.
-Я стараюсь робити свою роботу. -Стараєшся знайти рівновагу.
Між червоною стрічкою і реальністю.
А це нелегко.
Пане Томасе, я поважаю…
Це місцеві жителі,
що працюють з нами, стараються ладнати з нами, як можуть.
Поможи, і вони послухають.
А як не послухають?
То варто послухатись їх.
Гаразд. Розказуй. «Родс і Міллер». Я тебе слухаю.
Я потім зайду.
Як скажеш, синку.
Агов.
Передай татові привіт.
Передай…
що я досі його до всирачки боюся.
Передам.
РОЙ ТОМАС ЗАСТУПНИК ГОЛОВИ РАДИ
…15 листопада 1996 року.
Він є?
Ну так ідіть і покличте.
Байдуже, що він щойно пиріг замовив. У нього малий народжується.
Припини й рушай вже.
Хочу, щоб він нормальне слухав.
Треба було за 9 місяців щось цікаве придумати.
Оце ти схвильована.
Заводь машину, інакше тут народжу.
Люблю тебе.
Усе гаразд.
Усе буде гаразд.
Ключі.
Молодець.
Тужся. Вже бачу голівку.
Ну ж бо, синку! Давай, Гарі Лінекере!
Годі вже до нього говорити. Зі мною говори.
-Давай, Артуре Роулі. -Який ще Артур Роулі?
Востаннє. Давай. Тужся!
А ось і він!
Молодчинка! Вітаю!
-Затискайте. -Привіт.
Люблю тебе.
Привіт, синку.
Можете поглянути?
Куди ви його несете?
-Покличте лікаря. -Звісно.
Хочу, щоб його оглянули.
Пітере.
Чого вони там зібралися?
Перевірте показники.
Іди глянь.
Пульс нормальний.
Іди й перевір.
Перевірте легені.
Що таке?
Його…
Його рука.
…пластичний хірург.
Все інше в нормі.
Що з його рукою?
Щось не так.
-Принесіть його. -За хвильку.
Я хочу побачити сина.
Я хочу побачити мого довбаного сина!
Ось так, Трейсі.
Молодець.
-Молодчинка. -В тебе вийшло.
-Ось і вона. -Поглянь.
-Ось. -Усе гаразд?
З нею все чудово.
Ну ж бо. Ось так.
Ось так. Молодчинка. Вітаю.
Привіт.
Привіт, Шелбі.
-Я Трейсі. Я твоя мама. -Можна вас, медсестро?
А це твій тато.
-Кличте спеціаліста. -Так.
Вона не плаче.
Гаразд. Зараз ми маля й татка виведемо.
Шелбі. Її звати Шелбі.
-Заберіть маля й тата. -Я нічого не відчуваю.
-Що таке? -Шелбі.
У нас проблеми з плацентою.
-Трейсі втрачає багато крові. -Щось з її вухом.
Зосередься на плаценті.
Медсестро, виведіть їх.
Пане Тейлоре? Давайте вас десь посадимо.
Спеціаліст десь подівся. Зараз заберемо тебе в операційну.
Операційну?
Вона втрачає багато крові. Відійдіть.
Ти маєш народити плаценту, Трейсі.
Здається, щось не так.
-Тримайся, Трейсі. Не засинай. -Усе добре.
Ну ж бо, Трейсі.
Привіт.
Може, покласти в люльку?
Я покладу його в люльку.
Усе гаразд.
Ось так.
Привіт.
Я вже з тобою попрощався.
Справді?
У тебе була кровотеча.
І, здається, вони самі напартачили. Спеціалістів не було.
Та тепер ти в порядку.
Можна її потримати?
Привіт, Шелбі.
І що тепер?
Ви заберете юного Коннора додому.
Додому?
За винятком деформації руки, Коннор має хороші показники.
А що…
з рукою?
З цим ми йому допоможемо.
Усім нам треба міцна хватка.
Є кілька варіантів, які ми розглянемо разом.
Найкращим варіантом було б видалення пари пальців на ногах
і пересадка їх на руку.
Хіба це не боляче?
Я не брехатиму, буде нелегко.
Але ми зробимо все можливе.
А що…
Що сталося?
Інколи діти народжуються інакшими.
Я не пила. І не курила.
-Інсулін колола. Казали, що це безпечно. -Це не через вас.
Я…
Я приймала діазепам.
-Але припинила, як дізналась, що вагітна. -Пані Макінтайр…
Це не ваша провина.
Як давно?
Він вважає, що 10 тижнів.
-Я хотів зробити прибудову до наступного. -Знаю, коханий.
Але ж ти хочеш дитину?
-Жартуєш? -Що?
Ні, вибач. Це неймовірно!
-Боже. -Чудово. Тоді все добре.
Це неймовірно. Найкращі новини.
Ну ж бо!
Що там таке?
Мідлгемптонський контракт наш!
Наш?
Мартін підтвердив. Я б не повірив, доки не побачив.
А як щодо мого переведення в офіс?
-У мене дитя на підході… -Дереку, ти мені все паскудиш.
Я про тебе подбаю. Чесно.
Що б я робив без свого найкращого водія?
Це лише початок, Дереку.
Нарешті заживемо!
-Привіт. -Привіт.
Деніеле, мама вдома.
А ось і ми.
Привіт. Це новенький?
Ти добре поводився з Наталі?
-Ага. -Ага.
Гаразд. Скоро повернусь.
Ти куди?
Малого обмити.
Ходімо, Наталі.
Ясно.
Тепер зручніше?
Вона не хоче їсти.
Це вона просто відпочиває.
Як вона до цього поїла?
Нормально. Гарненько поїла.
А це нормально?
Вона вже дві з половиною години зі мною. А їсти не хоче.
Знаєте, що нормально? Нервуватися з першим дитям.
Відпочиньте.
Після такого мало хто виживає.
Ледь вас не втратили.
-Але не втратили. -Це правда.
Гаразд. Я піду.
Та до ваших послуг медсестри.
Просто смикніть за шнур.
Так і зроблю, дякую.
-Гаразд. Виголосити промову? -Ні!
До біса вас всіх.
Дякую, що прийшли.
-У мене є невеличка промова. -Господи Ісусе, ні!
-Може, чомусь навчитеся. -Про історію лейбористського руху?
Я просто хотів сказати, що знав Роя
ще зовсім молодим парубком.
І те, на що він перетворився — це справжня трагедія.
Сідай вже.
А жінки?
Завжди його оминали й бігли до мене.
Це правда!
А робота?
Ти, Рою, ніколи працювати не любив. Все на мене скидав.
Нічого ти в роботі не тямив. Подалі від сталі тримався.
Бо я працюю мозком, а не руками.
Тож ось я про що…
Боже! Гляньте, хто тут.
Як мило. Прийшов Роя привітати?
Ні, просто на пиво зайшов. Я не знав про свято.
Люблю дні народження.
Он воно як?
Люди з різних прошарків збираються разом.
Міська рада, футбол, металургія.
Я деяких з них знаю.
Мій тато, Лен, був бригадиром Роя на заводі.
-Та ну? -Ага.
Ого.
Золоті часи Корбі.
Поки наші легені випалював процес виплавки.
Ага.
У тата справи не дуже, до твого відома.
Дідько.
Ніяк з тобою не виходить порозумітися.
Наче та зламана пружина — гарантовано тебе вибішу.
Усе гаразд. Ти ж не знав.
Невже це було співчуття?
Ще й усмішка. Це ж усмішка?
Я в місті не єдиний засранець.
Знаю.
Он там Грем.
І Філл. Він відбудовує футбольне поле.
І Піт.
Ми всі просто намагаємося підняти цю срану діру на ноги.
Я тільки за. Звісно.
Просто я вважаю, що це потрібно робити за правилами.
Звісно. Згоден.
То давай робити це разом.
Нам не обов'язково воювати. Можна все зробити мирно.
Давай я тобі чипсів куплю.
Дякую, не треба.
Агов.
-Рою! -Пате.
Що в нас тут? Порозумілися, значить?
Вечірка не дуже.
Ах ти ж засранець.
Що замовляєте?
Дюжину віскі.
Я — в туалет.
-Теде? Будеш? -Раднику?
Ні, мені пора.
Я буду Red Stripe.
-Дякую. -Тримай. Два двадцять.
-А ти вся аж сяєш. -Не починай. Дякую.
Це ж ти цицьки вивалила. Я не винен.
-Не вивалила! -Ну, їх видно.
Вони просто… Я щойно народила, ясно?
Ах, народила? Ну ж бо.
-Лише одне… -Передавайте. Дякую, Рою.
А чого це я всіх пригощаю?
Будьмо.
-Будьмо. -Будьмо.
Він хороший хлоп. Я з його батьком 20 років працював.
Сім років… Усе відбувається семирічними циклами.
ПОЖЕРТВУЙТЕ ЗДАЧУ СЬОГОДНІ
ГРОШІ ЙДУТЬ НА ЛІКАРНЮ КОРБІ ТА ДИТЯЧЕ ВІДДІЛЕННЯ
БІЛЛ МАРТІН ПРОЄКТУВАННЯ ТА БУДІВНИЦТВО
ТЕНДЕР: ОСТАТОЧНИЙ ПРОЄКТ БЮДЖЕТУ БЮДЖЕТ НА ОБЛАДНАННЯ ТА ОХОРОНУ ПРАЦІ
…тебе
З днем народження тебе
З днем народження, дорогий Рою
СІРКА — НОРМА, ФЕНОЛ — НОРМА
ЦИАНІД — НОРМА, КАДМІЙ — НОРМА
СХВАЛЕНО: РОЙ ТОМАС, БІЛЛ МАРТІН, ПАТ МІЛЛЕР
Допоможіть!
Робітник ради працює ночами? Рідкісне видовище.
Дороблюю недороблене.
У понаднормові години?
У мене не нормований день.
Ти ж Тед?
Ага.
Ти з Корбі? Ім'я не шотландське.
Едвард.
Англосаксонське, здається.
Батьки були шотландцями.
Я про тебе багато чув. Тед-англосаксонець.
Ти їх непокоїш.
Їм не варто непокоїтися.
Шкода.
Продовжуй в тому ж дусі, Теде.
Не зараз. Треба посцяти.
Ти де був?
Я думала, ти на один кухоль.
Я таке казав?
Ні.
Але я так подумала.
Дурні гадають. Розумні шукають факти.
Може, сядемо поговоримо?
Ні. Я не в кондиції.
Можеш його взяти. Він ще не кусається.
Треба поспати.
ЗАТВЕРДЖЕННЯ ЗАЯВКИ НА ТЕНДЕР РОБОТИ ВИКОНУВАТИМЕ «РОДС І МІЛЛЕР»
ДОДАТОК ДО ТЕНДЕРА
-Ти ж маєш бути в ліжку. -Хотіла бути ближче до Шелбі.
Вона там.
Вони сказали, що в неї все не так.
Ти ні в чому не винна.
Вони мене не слухали.
Я не змогла їх змусити. Вони не слухали.
Пане та пані Тейлор.
Не перенапружуйтеся, пані Тейлор.
-Вона мертва? -Ні.
Та, боюся, Шелбі Енн нездорова.
Її серце має лише дві камери.
У неї вроджені вади розвитку легенів та низка інших проблем.
Я маю обговорити з вами наші опції.
Це я!
Ти вдома?
-Ага. -Привіт.
Ти що робиш?
Я не… Вибачай, мила, думав, тебе не буде.
Он воно як?
Ага. Вибачай.
За що?
Що хотів вислизнути, наче той щур?
Я не цього хотів.
Що саме? Що саме не те, чого ти хотів?
Він, однак, твій син.
Ага. Та він не виглядає… Він, бляха…
Як має виглядати твій син?
-Стеж за словами. -А інакше що? Покинеш мене?
От тільки не треба.
Сама не хочеш його торкатися.
Це неправда.
Я ж бачу.
Я завжди бачив, яка ти.
Я бачу.
Але ж це не я йду, Пітере.
Ти завжди був лайном, але це вже сюрприз.
Та пішла ти.
Підеш зараз, більше не вертайся. Зрозумів?
Навіть і не мрій.
Ти не розумієш.
А що тут розуміти? Ти або боягуз, або ні.
Знаєш, що мама завжди казала?
«Приваблива, та сім'ю належно не триматиме».
А знаєш, що про тебе тато казав?
«Він лайно. Та як подобається, спробуй, мила».
Виходь з машини.
Глуши машину.
Глуши машину!
Якщо звалиш, між нами все!
Я тобі ніколи не вірила!
Ніколи не вірила!
Поверніться!
Гей.
Ага?
Привіт.
Привіт, мій хлопчику.
Привіт.
Сюзі?
-Лише поглянь! -Патті!
-Ти як, мила? -А я думала, чого ти кудись зникла.
Вітаю.
І я тебе. Ану показуй маля.
Рука скалічена. Не витріщайся.
У мого теж.
Знущаєшся?
Як це сталося?
Не знаю.
ШЕЛБІ ЕНН ТЕЙЛОР 19 КВІТНЯ 1996 — 22 КВІТНЯ 1996
Татку, я хочу їсти.
Мамо, дивися!
Мамо!
Ну ж бо, любий. Годі вже, гаразд?
На жаль, моя тобі не світить.
Я б віддала, та не вийде.
Що не так, а?
Розказуй.
Гадаю, я найгірша мати, яку тільки можна тобі побажати.
Та ми все виправимо, гаразд?
Ми все виправимо.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко