Å, mitt land
Så vakkert og så elendig
Å, minner om glede og om sorg
Profetenes gylne harper
Vi må fikse hjulet, Connor.
Å, fortell meg
-Er du ferdig? -Nesten, gutter.
Hvorfor henger de så stille fra piletrærne
Syng sangene igjen
Om fedrelandet vårt
Syng enda en gang om dager som har gått
Vi har drukket
Av lidelsens beger
Og har felt
Angerens bitre tårer
Å, vekk i oss, Jehova
Et mot
Så vi holder ut til siste slutt
Holder ut til siste slutt
Ikke dårlig.
-Ja? -Hallo, er dette Susan McIntyre?
-Kommer an på hvem som spør. -Graham Hind, jeg er gravejournalist.
-Jeg la igjen kortet mitt hos deg. -Jeg så det ikke. Hva graver du etter?
Fødselsclustre av… Jeg tror sønnen din…
Sønnen din kan være del av et cluster…
-Kom igjen! -Vent.
-Jeg har undersøkt… -Jeg sa ifra om det. De fant ingenting.
Men jeg har snakket med tre Corby-mødre. Jeg tror noe har forgiftet vannet…
-Jeg må i parken. Lykke til, Mr. Hound. -Hind…
Helvete.
Vi må skynde oss, ellers smelter isen.
-Ja! -Ja!
Kona spurte om du vil komme på lunsj? Eller en drink?
-Så hyggelig. -Du har vel ikke så mye uten faren din.
Nei.
Åpne hanskerommet.
-Hva? -Hanskerommet.
Pat og gutta samlet dem inn til minne om faren din. Alle på fabrikken likte Len.
Jeg vil ikke ha dem.
-Det er en gave. Til minne om ham. -Ja? Til neste gang.
Når det ikke er til minne om far.
-Og Pat trenger noe. -Vi prøvde å gjøre noe hyggelig.
Legg dem tilbake.
-Det var leit med faren din. -Ikke prøv deg.
Velkommen til Corbys Wonderworld.
Ted! Gjør deg klar til å kjøre vogna di inn i tunellen.
WONDERWORLD FORNØYELSESPARK KOMMER SNART
Hvorfor gir du folk adressen min?
Og nummeret mitt. Du er ikke telefonkatalogen.
Snakker vi om journalisten? Han kom til meg.
-Fordi du skravlet i baren. -Hva er galt med det?
Tre mødre? Har du funnet tre?
Ikke noe potetgull når du danser. Om du søler, må jeg feie gulvet.
Pattie!
Jeg lette ikke engang. Én kom til baren. Den andre var på babysangen.
Og så er det deg.
Connor har nok greier. Jeg har nok greier. Jeg kan ikke involvere meg.
La være, da.
Men da er vi fire, Susie, alle med det samme samtidig.
Han vil bare prate, og det er du flink til.
Bedre enn meg, i hvert fall. Fyren der borte stirrer på deg.
-Han heter Max. -Er han tjukk i huet?
Du skulle bare visst.
Dette er reglene. Du får ikke ligge over og ikke bruk tannbørsten min.
Den er rosa og fin, og den skal smake av meg.
-Jøss, hva har du der? -Liker du den?
Jeg blir kanskje halt, men vi kan prøve.
Mamma!
-Beklager. Hold den varm. -Mamma!
-Hva er galt? -Det er hånden min.
Ungen min.
Gjør den vondt? Greit. Jeg skal hente salven din.
Flott.
Faen heller.
Unnskyld.
Kom, så legger vi deg igjen.
Det er bare en kompis.
Inn med deg. Legg deg.
Greit…
Ok. Den kan være infisert. Men den demper seg kanskje bare etter å ha blitt operert.
Det beste du kan gjøre, er å sove.
Og om den ikke er bra i morgen, går vi til legen. Ok?
Å, nei. Nå smaker munnen min av den fæle salven.
Legg deg til å sove. Rop om du trenger noe.
Å nei, jeg gjorde det igjen.
Jeg glemte å lukke døren. Natta.
Er han din?
Jeg fant ham på butikken og tok ham med hjem.
Hvorfor er hånden hans så jævlig?
-Kanskje du skal gå. -Jeg mente ikke…
Fars arm er ødelagt. Den ble knust på stålverket.
Å ja?
Jeg har hodepine nå, så…
Mutanter kommer og går. Gå og drep noen andre med den kuken.
-Siste sjanse. -Siste sjanse? Seriøst?
Herregud. Ja, dra til helvete.
Gjør den fortsatt vondt? Ja? Kom hit.
Ikke noe av dette er din feil. Jeg er ikke sikker på at det er min heller.
Noen tror at det kan være noen andres.
Noen fra avisen. Og det er litt…
Det er faktisk litt av en overraskelse.
KONTRAKT FOR LANDGJENVINNING AV BRITISH STEEL-OMRÅDET
Helvete.
Han holder på. Han er som en bie. Eller hva er de kaninene fra reklamen?
Det er flott å se. Jeg tror det er verdt det å prøve igjen.
Det blir hans tredje operasjon. Den blir bare infisert og gjør vondt.
Kan du komme bort hit i lyset, Connor? Du skal få en kjærlighet om du kommer.
Nå er du i trøbbel.
-To. -Hva sa du?
-To kjærligheter. -Jeg har bare én.
-Tre. -Ungen kan telle, det må du være enig i.
Tre er mitt siste tilbud.
Flink gutt.
Du er modig.
Her skal vi prøve en ny hudtransplantasjon. Akkurat her.
Når vi har gjort det, kan vi ta neste tå og gi ham et grep.
Så det er minst to operasjoner til?
I denne jobben ser jeg ofte folk som er mindre heldige.
Av og til kan vi ikke hjelpe dem. Connor kan få hjelp.
-Det er avgjørende at… -Roy. Vi må ta en prat.
-Dette her bekymrer meg. -Ikke nå.
Det er alltid noe som bekymrer deg.
-Jeg måtte plukke søppel. -Jeg var der.
Fordi du skrev i mitt Labour-nyhetsbrev at du var bekymret for min elv!
Pat Miller.
-Aner ikke hva slags dritt vi sto i. -Skal vi ta det her?
Jeg har noe jeg tror du vil se.
ANBUDSTILDELING AV ARBEID SOM SKAL UTFØRES AV RHODES & MILLER
TOTALE KOSTNADER
-Jeg vet ikke hvor du har fått disse fra. -Noen leverte dem på døra.
-Akkurat. -Dette er alvorlige overtredelser.
Dokumentene viser gjentatte ganger at Pat Miller…
At Pat Miller har fått tildelt anbud han aldri skulle fått.
-Det er mulige forbrytelser. -Kom igjen.
Kontrakter verdt hundre tusen pund som går til galt firma?
-Hva vil du kalle det? -Sier du at det er min skyld…
Om jeg trodde du var korrupt, hadde jeg ikke kommet. Jeg vet at du er ærlig.
Men jeg vil vite hvor langt dette går.
Overlat det til meg. La meg…
…finne ut av det.
Greit.
Dette er kopier.
Hva sa du?
Jeg har tatt kopier av alt. Det er ikke originalene.
-Bare så du vet det. -Var ikke jeg ærlig?
TIL MINNE OM SHELBY ANNE TAYLOR 19. APRIL 1996 - 22. APRIL 1996
EN ENESTÅENDE DATTER SOM ALLTID VIL BLI SAVNET
Ja vel…
Ikke begynn å glede deg.
Det føles ikke riktig.
Og jeg vil ikke glemme henne.
Det vil vi ikke.
-Går det bra? -Jeg vil hjem.
Det vet jeg.
-Vet du hvorfor de går i hvitt her? -Nei.
For å passe på at det er rent.
De vasker alt, og så polerer de det.
Og så får de sykepleierne til å stupe kråke på gulvet,
for å se om alt er vekk.
Og om de ser ett støvfnugg på dem, må de gjøre alt på nytt.
-Derfor er det aller renest her. -Jeg kan ikke stupe kråke.
Jeg kan gjøre 15 på rad. Jeg er kjent for det. Jeg burde vært sykepleier.
-Nå er vi klare for deg. -Jeg vil ikke, mamma.
-Det går bra, skal du se. -Ok.
Det går bra.
Ok, Connor. Da skal vi få orden på deg.
Tenk på sykepleierne som stuper kråke.
-Nå skal du få en maske på deg. -Ja da.
Jeg skal fortelle deg en historie.
En gang fantes det et magisk kongedømme, og i kongedømmet bodde det en lur prins.
-Hei. Du er Tracey, ikke sant? -Ja.
Susan. Du pleide å jobbe med typen min før han stakk.
Og du prompet ved siden av meg i en sykehusseng da du var gravid.
-Ja. -Hvordan har den lille det?
Hun…
Hun døde.
-Ikke faen. -Jo.
Det går bra…
Det oppsto komplikasjoner. Hun var veldig syk.
Det var noe med øret hennes, men bare jeg så det.
Var hun vanskapt?
-Hva faen feiler det deg? -Nei, jeg mente det ikke.
Min er det. Ungen min er det.
Han blir operert for fjerde gang. Det er fælt.
-Hva heter gutten din? -Connor.
Hva heter jenta di?
-Ingen spør noen gang om det. -Hadde hun et navn?
Shelby. Shelby Anne.
Det er et fint navn. Høres ut som et bilde.
Hun var så syk.
Det oppsto komplikasjoner i hjertet, lungene og nyrene.
-Ingenting var ordentlig utviklet. -Så utrolig leit at du mistet henne.
-Så leit at Connor har det vanskelig. -Det går bra.
Jeg er glad i ham, og han er glad i meg.
Det går bra.
Og nå er jeg gravid igjen.
Du må være livredd.
Med tvillinger.
Sjansen er enda mindre for at det skal gå bra med tvillinger…
-Men jeg tror… -Jeg tror du har rett.
Jeg tror det går bra. Det er meningen at de skal komme.
-Det vet du ikke. -Nei, men jeg er flink til å gjette.
Det er en journalist…
Han tror at ungene våre ble sånn på grunn av gift i vannet, eller elektrisitet.
Han samler inn navn på mødre.
Jeg tror jeg skal ringe ham. Vil du snakke med ham også?
Veldig gjerne.
Det vil jo ikke bety noe. Om de hører etter, så kanskje.
Jeg skal ordne det.
GRAVEJOURNALIST
Ni, seks, sju…
-Hallo? -Hallo, er dette Graham?
Det er det.
Det er Susan McIntyre. Du var her og la igjen kortet ditt.
-Du ville skrive om sønnen min. -Ja, om Corby.
Ja.
Kan du fortelle igjen…
…hvem sin feil dette kan være?
-Kom inn, Sam. -Hei, begge to.
Sam.
-Jeg har undersøkt det du ga meg. -Bra. Det forventet jeg.
-Og det er ting her vi må forstå. -Vi vil snakke med den som ga deg dette.
Jeg vet ikke hvem det var. De kom på døren min.
Tror dere meg ikke? Fortell ham det, Roy. Jeg er irriterende, men jeg lyver ikke.
Disse er fra ledelseskontoret.
Det er en begynnelse, Mr. Marple. Hvor mange jobber der?
Hvem faen er Mr. Marple?
-Han mener Mrs. Marple. -Miss.
Han spøker.
Jeg elsker å se denne byen endre seg.
Da Roy og jeg startet her, forestilte man seg ikke gågater.
Det er helt utrolig.
Men endringer må gjøres riktig.
Jeg har lest de papirene, og det er mye å ta for seg der
uten å snakke med den jeg fikk dem fra.
Du har et problem i bystyret ditt, herr bystyreleder.
Finn ut av det.
-Hei! -Faen.
Stans!
Kom tilbake, din…
Du kommer til å gi meg hjerteinfarkt! Jeg har sett håret ditt!
Og det er lett å huske.
Jeg vet hvem du er, Ted!
Mer av det samme?
Jeg mener… Jeg ga deg dem så du kanskje kan stanse det som skjer.
Det blir verre. Det de gjør i Middlehampton…
-Jeg har tatt alt jeg har fått til Roy. -Han er ubrukelig.
Nei, han er visebystyreleder og får ting gjort.
Men han sa at han må vite hvem du er, for å undersøke.
-Hva sa du? -At jeg ikke visste hvem du var. Før nå.
-Truer du meg? -Nei, gutt, du forstår vel hva jeg mener?
Poenget mitt er…
Du har valgt feil mann her.
Jeg er ikke populær.
Ingen hører på meg.
De syns at jeg er en håpløs gammel dust. Og de kan ha rett.
-Jeg kan ikke endre noe. -Ta det til noen som kan det, da.
Jeg sa det. Roy er mannen som får ting gjort.
-Dette er forbrytelser, Sam. -Det vet du ikke.
-Ta det til politiet. -Hør nå her.
Jeg liker å være bystyremedlem.
Og på mange måter gjør jeg mye bra som det.
Jeg ser ting som andre ikke merker.
Og om jeg gjør dette, mistenker jeg at jeg ikke vil være det særlig lenge.
Gjør det likevel.
Friheten står foran dere med klare øyne
Hører dere ikke at hun kaller?
Deres dovenskap forundrer henne
Riv i stykker sløvhetens bånd
La krigsropets øredøvende torden…
"Hva gjør du?" Han sa: "Jeg fisker."
"Hva fisker du etter?" Han sa: "Pass dine egne saker!"
Kveldens tredje besøk.
Jævla prostata.
-Jeg hater dette koret. -Du synger ikke som om du hater det.
Det holder fast på fortidens prakt.
Kom igjen, det vet du. Alt dette hører til anlegget.
British Steel støttet tivoliet. Korpset. Koret. Det er fortiden.
Det er biter av fortiden det er verdt å holde på.
Byen hadde 11 000 arbeidsledige da fabrikken stengte.
Jeg vet det.
Ingen ante hva de skulle gjøre,
før folk bestemte seg for å gjøre det beste ut av det.
-Derfor gikk vi ikke til bunns. -Det har jeg hørt så ofte.
Fordi det er sant.
Jeg sto i arbeidsledighetskøene. Helt desperat og trodde at jeg…
Ingen trodde at vi hadde en sjanse. At vi var like ille ute som gruvearbeiderne.
Har du stått i en kø med 11 000?
Jeg er takknemlig for det som var, og stolt over nåtiden.
-Toryene, europeerne. Jeg tar pengene… -Dette er vel ikke om koret mer.
Hør her, nok ting går på ræva som det er, uten…
-De har taket på ballene mine. -Ræv og baller?
Wonderworld-parken går under.
-Går under? -Det går bra. Jeg har ordnet det.
Men poenget er at jeg prøver å holde hodet over vann,
og når jeg blir leder…
-Stiller du? -…skal jeg få orden på ting.
Og Sam, jeg tror jeg kan ta med meg deg.
Visebystyreleder. Bruk det. Få fart på jernbanekampanjen.
Men jeg må vise, vi må vise folk at jeg kan rydde opp i tingene.
Det betyr at fremskrittet må gå fort, og alt annet er tatt hånd om.
Hva er viktigst?
Fremskrittet eller rotet?
Folk kan ikke lekke interne dokumenter.
-Hva gjør du? -Kom.
-Slipp meg frem. -Vær litt lojal!
Se hva du har gjort.
-Nå har jeg piss på buksa. -Det er fra springen.
Være lojal?
Være lydig. For det er sånn ting gjøres?
Men det er jo det. Tror du noen av dem bryr seg om oss? EU? Blair?
Vi tar imot almissene og sier takk, men får ting gjort.
Med mindre folk begynner å lage bråk. Da kan alle pengene forsvinne,
og det får ikke skje, ikke når jeg har ansvaret.
Gi meg navnet.
Hjelp meg, og jeg hjelper deg. Det vet du at jeg gjør.
Vet du hvor lenge jeg har ønsket at du skulle ta meg alvorlig?
Det ville bety alt for meg å være din viseleder.
-La oss gjøre det, da. -Men jeg kan ikke godta det.
Jeg vil ikke. Ikke sånn.
-Sier du nei? -Jeg har ikke noe navn til deg.
-Sam… -Og…
…dette er jeg ferdig med.
CLUSTER AV FØDSELSSKADER VED AVFALLSPLASS
Mamma! Kom igjen.
-Er alt i orden? -Hei, vennen min. Du må lese dette.
Leser du The Sunday Times?
Tante Mabel ringte. Hun så det på side ti.
TROR AT GIFTIGE KJEMIKALER HAR LEKKET INN I VANNFORSYNINGEN
OG FORÅRSAKET ET CLUSTER AV BARN FØDT MED MISDANNELSER.
Det er mange barn. Og det er her.
-Gjelder dette Samuel? -Jeg tror det.
Nei.
Susan? En stund siden sist.
-Leste greia di i avisa. -Den var ikke min.
-En god unnskyldning. -For hva da?
For at ungen din er defekt. Vil du ha trynet ditt i sutreavisa?
-Du vet ingenting. -Stakkars meg.
Marc?
Marc!
-Samme hva du selger, passer det dårlig. -Beklager. Du er opptatt.
Hvordan er du klokka 08.00?
-Jeg ville komme før du gikk på jobb. -Kom etter.
Mamma.
-Hva har skjedd med øyet ditt? -Familievold.
Er du her på grunn av artikkelen?
Jeg var bare takknemlig for at det ikke bare var meg.
Han er lykkelig, men smerten fra operasjonene…
Og å vite at det kan være noens feil…
-Var du takknemlig? -Ja, veldig.
Kom inn, men jeg lager ikke te.
Klem her, takk.
Ja, ok.
Går det bra med dem?
Du klarer deg fint.
-Mr. Taylor. -Her er de.
Se.
-Hei. -Hei.
Hei.
Gratulerer, Tracey.
De er perfekte.
Det går bra.
CORBY BYSTYRE
Hei, Ted. Teddy!
-Nei, jeg må stikke. -Teddy.
Ja, ja… Jeg ville bare si fra at jeg har blitt suspendert.
-Hva? Hvorfor? -Faren min døde også.
For ti år siden. Kreft i bukspyttkjertelen.
Han jobbet også på fabrikken. De sa at det ikke hadde noe med det der å gjøre.
Men vi vet det, hva?
Pleide å tro at han var en storkar. Drakk alle under bordet og kunne slåss.
Men han sto med lua i hånda for alle slags kødder.
Det eneste nyttige han sa, var:
"Finn ut hva du kan gjøre, der de over deg ikke driter på deg."
-Faren min pleide å si noe sånt. -Men han tok feil.
Det du må gjøre, er å passe på at du bukker for de rette folkene.
Finn en smart jævel, han vil passe på deg.
Mener du Pat?
Og det betyr at det som har skjedd med meg, ikke vil vare.
Men det de har gjort mot deg…
Tja, det vil det.
Hva?
Se, mamma.
-Du ser bedre ut enn jeg ventet! -Hva ventet du deg?
Jeg hadde vært ødelagt etter to. Du må være gigantisk.
De er så søte. Alle fingre og tær?
-Ja. -Så heldig.
-Connor! -Ok, jeg kommer.
-Jeg trenger din hjelp. -Ok…
Fem mødre har ringt eller kommet, og advokatene flagrer omkring.
-Ja vel. -Og du gjør regnskap, så…
-Ja. -Du må si hva jeg skal gjøre.
-Når det gjelder hva? -Saken. Og hva noen har gjort mot oss.
Kanskje. Og clusteret. Hva syns du?
Vil du ha råd om du bør gå rettens vei?
Jeg har alltid trodd at det var min feil. Noe jeg hadde gjort. Sukkersyken min.
"Du hører aldri etter på skolen, du vil skuffe deg selv."
Jeg trodde det var min feil at Connor var skadet.
Jeg trodde det var meg. Noe galt med meg.
De andre mødrene sier det samme. Det er det vi gjør. Vi klandrer oss selv.
Vi må skaffe oss den beste advokaten. Og jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Du jobber med regnskap, du er lur. Så hjelp meg.
-Du ser ikke ut som en advokat. -Gjør jeg ikke?
Parykken mangler.
Eller så har jeg gjemt den godt.
-Ikke rydd opp for min skyld. -Det er for min skyld.
Fordi jeg skammer meg.
-Takk for at du kom. -Takk for at du inviterte meg.
-Jeg antar at du har hørt fra andre? -Seks stykker.
Jeg skal møte tre. Du har ikke fått jobben ennå.
Akkurat.
Kom igjen. Hvorfor vil du ha den? Ikke si penger. Vi har ikke noen.
Men det er for penger. Til deg. Å få erstatningen sønnen din kan trenge.
Men… Jeg tror på grunnen til at du gjør det.
Det du sa i avisen, at for deg handler det om rettferdighet.
-Vil du ha rettferdighet? -Jeg har jobbet med noen slike saker nå.
Togkollisjonen i Southall. Paddington. Watford.
Du liker toget.
Det jeg gjør, er å påse at vi har en sak, og så finner jeg ut hva jeg kan gjøre.
Tror du det? Er du ikke sikker på at vi har en sak?
-De andre er det. -Da jobber de på en annen måte enn meg.
Jeg tror du kjente faren min. Larry Collins?
-Mr. Collins? Rektor? -Ja. Jeg vokste opp her.
Hadde sommerjobb på stålverket.
Da jeg leste artikkelen, tenkte jeg…
…at jeg ønsket å være nyttig for deg. Jeg vil ha den samme rettferdigheten.
Jeg har vært på date med menn som prater som deg. Jeg stoler ikke på det.
-Hvor mange foreldre har kommet til deg? -Sju. Og tre til Pattie på puben.
Alle med funksjonshemmede barn på samme alder?
-Omtrent, ja. Jeg har skrevet ned alle. -Kan jeg få se?
Det betyr ikke at jeg har fått saken.
Beklager håndskriften.
Der. Vær så god.
-Dette er nyttig for den du utpeker. -Tror du ikke det er nok?
Du må bevise visse ting.
Hvor mødrene bodde. Hvilke risikofaktorer de delte. Hva risikofaktoren var.
Hvordan alle endte med å oppleve det samme.
Du må bevise uaktsomhet. Om vi kan vise det, kan du…
Da kan du vinne saken.
Og jeg koster ingenting. Jeg tar meg ikke betalt før etter saken.
Jeg stoler ikke på folk som jobber gratis.
Ikke stol på meg, da. La meg gjøre meg fortjent til tilliten.
-Connor! Kom deg ut av den. -Det går bra. Han kan bli. Hei.
Hva vet du om dokumentmapper?
Er dette en sånn?
Ja. De ble utviklet med krokodilleteknologi.
Mekanismen du føler bak deg, er en hengsel.
Og den er kalibrert, noe som betyr at den er omhyggelig laget til…
…å smekke sammen når som helst.
-Jeg ville advare deg. -Tuller du?
-Ja. -Hvorfor det?
Jeg trodde du ville le.
"Bystyret kunngjør i dag en grundig…"
Faen i helvete.
"Bystyret kunngjør en grundig gjennomgang av det som skjedde
med barna i artikkelen i The Sunday Times."
-Ja, "en grundig helseundersøkelse"? -Prøv med noe mer formelt.
"Vi skal utføre en grundig gjennomgang…"
-Hva er dette? Får jeg sparken? -Jeg er i et møte. Kom senere.
Hvorfor faen gjør du dette?
Kjøregodtgjørelsene.
Jeg fikk beskjed om å avrunde oppover. Alle gjør det.
Det er ikke bare deg. Vi undersøkte det grundig.
Det er for mye svindel her. Bill Martin er borte. Larry Bryson fra regnskap.
-En trist stund. -Jeg vet hvorfor du gjør det. Det er galt.
-Du tar feil. -Ja!
Og faren din, Gud velsigne ham. Like ærlig som dagen var lang.
Han ville skammet seg.
NORTHAMPTONSHIRE POLITISTASJON
Setter du frem potetgull?
-Betaler du for det? -De vil kjøpe drinker.
Nei! Kvinner gjør aldri det. Men han kan betale for potetgullet.
-Jeg kan betale. -Nei, det er ikke hans bar.
Det kommer kanskje ti stykker? Sette frem snacks, du.
-Hva skjedde med å ville vite? -Jeg vil vite.
Jeg vil ikke ha et potetgullparty.
Er det sant at faren din var Koldbrann Collins?
-Hvorfor kaller du ham det? -Du er irriterende.
Susie sa det også. Fordi han var gammel.
Men han var ok. Jeg slapp å sitte igjen på grunn av mensen, tre lørdager på rad.
Hvorfor har jeg ansvaret? Jeg er elendig til å organisere.
Du har allerede møtt sju mødre. Med artiklene og…
Om vi får sju i kveld, er ikke det ille.
Om jeg husker riktig, er ingen presise i Corby.
Hei.
La meg hjelpe deg. Takk for at du kom, Tracey.
-Takk. -Hei, ok.
-Hei, Maggie. -Hei.
-Sett deg. -Takk.
-Greit. -Ser du?
Ja da. Ro deg ned.
Ok.
Hei.
Hei. Jeg heter Susan McIntyre.
Takk for at dere kom. Jeg skal ikke snakke lenge.
INGENIØR- OG BYGGEARBEID
Jeg var ikke… Jeg trodde ikke det ville være så mange.
-Alle må ut! -Ring nødnummeret!
Vi er her for å finne ut om ungene våre ble skadet av noe galt.
La meg presentere Des Collins. Han er advokat. Men jeg liker ham.
Han skal forklare resten.
Hei.
MOLYBDEN
Jeg tror at det har blitt gjort en urett mot dere og barna.
Vi skal finne ut hvem som har ansvaret, så dere får rettferdigheten dere fortjener.
Tekst: S. Marum