Cincisprezece beri
Cam mult de băut într-o singură seară
Când vrei să uiți tot Ca să nu te mai doară
Măi!
Connor! Haide!
Pentru ultima oară, scoală-te!
Și gata!
Să fiți gata în cinci minute!
GRUPUL CORBY CONTRA CONSILIUL CORBY
ORAȘUL TOXIC
Dovezile sunt convingătoare.
Și cred că e mai bine pentru toți să cădem la înțelegere.
Am pregătit clauzele pe care le considerăm acceptabile.
Bine!
În primul rând, îmi pare rău
pentru suferința acestor femei.
Discursul standard.
- Nici nu citiți… - În al doilea rând…
ne-am pregătit, am văzut și probele,
iar nouă nu ni se par convingătoare.
Deși suntem recunoscători că ați pregătit clauzele,
n-o să ne înțelegem.
Poftim?
O să așteptăm procesul.
Am studii publicate.
Cu toții avem.
Avem profesori și doctori care sunt de partea noastră.
Mamele au trecut printr-un iad. Să nu ne jucăm!
O înțelegere acum…
Va fi o greșeală.
Una costisitoare pentru Consiliul Corby.
Ați raliat multe persoane din multe categorii sociale
care vă aprobă.
Dar asta nu vă dă temei.
Cetățenii din orașul ăsta au temei, zic eu.
Consiliul n-o să vă înghită minciunile.
- Bună! - Bună!
- Ai un minut? - Da.
V-ați pregătit?
E ca la examen?
Speri să te întrebe din ce ai învățat?
Tracey…
Am ceva să-ți spun și…
Tu te pricepi la vorbe.
Hai, spune ce e!
Nu putem…
Nu…
Nu te-am inclus.
Nu ești reclamantă la proces.
Poftim?
Ca să avem succes, ni s-a explicat
că trebuie să dovedim existența elementelor comune.
Iar handicapul cel mai întâlnit
e cel al membrelor.
Poftim?
Trebuie să putem dovedi cu 95% certitudine
ce fac poluanții fătului în intervalul respectiv.
Intervalul respectiv?
Iar Shelby Anne nu are… Nu avea…
Îmi pare tare rău, Tracey!
Avea urechea.
Nu e un handicap al membrelor.
Și a murit.
De ce îmi zici abia acum?
Credeam că o să cădem la înțelegere și că o se rezolve.
Dar consiliul se pare că e de neclintit.
Dacă vom câștiga, o să iei parte la acea victorie.
- Știi asta. - Nu.
Nu-i așa. Tocmai ai zis că nu.
A murit.
Și nu o să-i faci dreptate.
Să-ți fie rușine!
Nu.
- Asta? - Mamă, nu știu ce poartă femeile!
- Știi ce arată elegant! - Chiar așa?
Bine. Dar pantofii ăștia?
- Sunt pantofi. - Tu i-ai purta?
Nu! Am 12 ani!
Nu mă ajuți deloc.
Bluza asta, cizmele alea!
La tribunal. Crede-mă!
De ce să am încredere în bonă?
Fiindcă el adoarme cu degetu-n fund, iar tu habar nu ai.
Când ai fost tu la tribunal?
Vrea cineva un ceai?
- Ai întârziat. Judecătorul nu așteaptă. - N-aveam pantofi.
- I-am dat mesaj lui Trace. - Nu vine.
Poftim? De ce? Nu mi-a spus.
Precis are ea un motiv. Urcă în autobuz!
Bine.
MESAJ NOU CĂTRE: TRACEY UNDE EȘTI?
Bun, vă reamintesc câteva lucruri!
E prima zi de proces, dar, în ceea ce vă privește,
azi e importantă doar presa.
Doi, recapitulați-vă declarațiile!
Azi, mâine și în fiecare zi până depuneți mărturie!
De cuvintele voastre depinde cazul nostru.
Trei,
o să câștigăm, să n-aveți emoții!
I-ai spus? Despre Tracey?
Nu.
Nu sunt deloc mândru.
Cântăm ceva?
- Roțile autobuzului se învârtesc - Mamă!
- Toți se simt oribil. - Dar nu e nevoie să fii penibilă!
Cineva trebuie să fie.
Știu că ai emoții, dar nu-i nevoie!
Roțile de autobuz se învârtesc
Toată ziulica
Eu nu mai vin nicăieri dacă nu vă binedispuneți!
O să câștigăm.
Te simți bine?
Da, e-n regulă. Doar că…
Consiliul nu a făcut asigurare, tocmai am aflat.
Ce asigurare?
Asigurare în caz că pierd.
Au decis că e prea scumpă.
Sunt fraieri.
Sau știu ceva ce noi nu știm.
Des!
Propui un cântec?
Te simți bine, Susan?
Posacule!
Nu știu să cânt, dar nu accept posomoreala.
Ia măi loc!
Bine!
Mamele spun: „Nu, nici gând!”
Încet copii
Mamele spun: „Nu, nici gând!”
Toată ziulica
Mama dracului!
Fă ce faci tu!
Și ce fac eu?
Le zici ce v-au făcut ăia.
Ce au făcut copiilor.
Zi-le adevărul!
Bine.
- Te descurci? - Bun!
De ce sunteți astăzi aici?
Bună ziua! Suntem Susan și fiul meu, Connor.
S-a născut cu membre altfel.
E așa din cauza neglijenței Consiliului Corby.
Vreți să dovediți că defectele din naștere sunt cauzate de toxine. Îndrăzneț!
Întâi, fiul meu e diferit, nu defect.
Apoi, suntem primii, dar nu o să fim ultimii.
Fiindcă nimănui nu-i pasă de clasa muncitoare,
dar e nevoie s-o facă!
Dintre acești tineri,
unii au mai puține degete, nedezvoltate, ori n-au deloc.
Iar trei au picioarele deformate.
De ce?
Pentru că, în timpul sarcinii, mamele lor, fără nicio vină…
Știu ce ne-au ascuns.
…supă de poluanți…
Spune!
Au o altă ecuație pentru răspândirea prafului.
Și de ce?
Ecuația lor zice că praful n-ar fi putut să ajungă până la ele.
…Consiliul Corby nu a gestionat bine…
- A noastră zice altfel. - Exact! Și dacă e pusă la îndoială…
Neglijența Consiliului Corby a fost intenționată și o vom dovedi.
Vom dovedi că mamele au fost otrăvite de acea neglijență.
O să aflu formula lor matematică și o găsesc eroarea.
…au suferit.
Altfel, am pierdut.
Cazul are un temei just și o vom dovedi!
Hai acasă!
Ești bine? Zici că ai înghițit o viespe.
Da, doar că e o zi agitată.
Bea ceva!
Putem să vorbim puțin?
Da.
Legat de motivul pentru care Tracey nu-i aici.
- Am supărat-o cu ceva? - Nu.
Din păcate,
ca să construim un caz puternic,
a trebuit să reducem, în consecința sfaturilor medicului,
numărul mamelor participante.
Nu se poate!
I-am zis lui Tracey că-mi pare rău, dar, dacă am fi inclus-o pe Shelby Anne,
ne-ar fi redus șansele considerabil.
Fără Tracey, n-am fi aici. Eu n-aș fi aici fără ea!
Susan, legea e complicată, și, uneori, pentru a câștiga…
Vorbești de parcă ar fi un joc.
Nu, dar uneori tacticile necesită…
Trebuia să-mi spui de dimineață! Sau imediat ce ai aflat.
Credeam că-ți spune ea.
- N-am vrut! - Dar ai făcut-o.
Connor!
Nu are sens. Ecuațiile mele erau corecte!
Fluxul era bine calculat.
Ei susțin că vă înșelați.
De ce scriu ăștia atâtea cuvinte?
Trebuie să dovedim că n-au înțeles
cum s-au dispersat particulele de praf.
Iar asta, în câteva zile.
E aici?
Nu e momentul.
N-am știut. Acum am aflat.
Totuna e. Vino altă dată!
Când s-a mutat aici?
E impresionantă, așa-i? A avut o echipă aici vara trecută.
N-am știut. Nu știam că atât de bine câștigă.
Primim și noi partea noastră.
A zis că mă ia cu el.
Parchează cazanul ăsta în lateral!
Fă loc pentru Bentleyuri!
Ce frumoasă ești, Maggie!
Nu pot să rămân.
- Ba poți. - Ba nu pot.
O să fie o petrecere frumoasă. Și arăți superb.
Rămâi tu! Duc mașina acasă.
Mă faci de râs, Maggie!
Știi ceva?
Des m-a tot rugat: „Poate Derek să ne dea dovezi?
Să zică ce se întâmplă acolo?”
Mereu i-am spus că nu, că o fie dat afară.
Dar văzând ce-i aici…
Doamne, Derek, nu e corect!
Vrei să vorbesc la proces?
Nu știu.
Nu te grăbi acasă!
O să te aducă cineva. Le ești simpatic.
- Poftim șampania! - Șampanie!
Ești de treabă!
Noroc!
Ca să vezi!
Nu mă gândeam că ești aici.
Să nu-ți stau în cale!
Liderul Consiliului Corby, stând singur.
Un om vorbăreț ca Roy al nostru?
Am decis că-mi plac trabucurile.
Vrei și tu?
Nu vreau.
Toate astea, cvartete de coarde…
Nu te cam întinzi, Pat?
Te gândești la cazul ăla?
Cazul ăla e ultima mea grijă.
Eu sunt puțin îngrijorat.
Poftim?
Dezvăluiri, expunere… E un joc periculos.
Ar putea să afle chestii.
Noi fapte riscante, etcetera…
Consiliul se judecă, nu Rhodes & Miller.
- Să fii recunoscător! - Deocamdată.
Până spune cineva o prostie și-mi distruge afacerea.
O să câștigăm, Pat!
Calculele lor se bazează pe statistici nefondate.
Nu mă asculți, Roy!
Mie nu-mi pasă cine câștigă.
Îmi pasă să nu pierd eu.
Acceptă înțelegerea, Roy!
Din câte știu, cealaltă parte abia așteaptă.
Și o să ne liniștim cu toții.
Ești un nemernic.
De care e nevoie.
Ai făcut treabă proastă.
- Ai distrus oameni buni. - Mă lași?
Nu erau așa buni.
Eu zic că am făcut treabă bună.
Pentru tine.
Azi, se cere perfecțiune.
Nimic nu e perfect.
Ci suficient.
Pe asta s-a clădit Corby.
N-a fost perfect, unii au suferit. Dar a fost suficient.
Și o să mă lupt cu împuțiții ăștia până-n pânzele albe.
Orașul murea, iar administrația avea obiecții.
La dracu' și cu ei, și cu tine!
Că nu vrei să mă lupt cu ei!
Fără îndoială că toate aceste substanțe,
cadmiul, cromul, nichelul, hidrogenul și dioxina,
pot da animalelor malformații congenitale similare
sau care nu se deosebesc de cele raportate de reclamante.
Unde sunt studiile care susțin
că un fetus uman e afectat astfel?
Etic, nu se pot face asemenea experimente
pe embrioni umani.
Deci e o teorie.
Pot susține cu 95% certitudine
că femeile au fost afectate de aceste toxine
când copiii erau în pântec.
Dr. Anthony Emerson e directorul secției
din spitalul Sf. Maria
și a spus că nu există niciun caz care arată cert
ce vreți dv. să dovediți.
Am parcurs mărturia dumnealui și nu sunt de acord cu dr. Emerson.
Fiecare crede propria teorie.
Poate că amândoi sunteți 95% siguri.
…date științifice despre deșeuri toxice în atmosferă.
Azi s-a văzut limpede că acest caz e nefondat.
Studii eronate, manipularea femeilor implicate…
Au respins deja o…
- Dle Collins! - Îmi pare rău.
Nu merge bine.
Dumnezeule!
Fiecare cu expertul lui, forțe egale.
- Judecătorul nu e convins. - Suntem abia la început.
Așadar, întreb cu ce pot să vă ajut!
Mai aveți documente?
Nu.
Puteți dovedi că teoria lor e eronată?
Acum râdeți de mine! Dar eu m-am oferit sincer.
De unde erau documentele acelea?
Nu pot să vă spun!
Sunt bune, dar avem nevoie de mărturie.
Dovada a ce se întâmpla acolo.
Dv. n-ați fost prezent acolo, dar a fost cineva.
Spuneți-mi cine și…
atunci, cazul o să meargă bine.
Nu vreau război!
Te pun puțin la curent înainte să depui mărturie.
Câștigăm?
Eu așa cred.
Și avocatul acela, Wilby? Pare bun.
Da. E printre cei mai buni.
Îi merge destul de prost.
Dar vrea să facă asta. Cu tarif redus.
Unii sunt pur și simplu buni.
Dar și al lor e bun.
Este, da, însă cred că noi…
Avem tactica potrivită?
Vrei să intri? Vrei un ceai?
- Nu vreau să te rețin. - Acum ți-e frică de mine?
Nu.
Daniel a mâncat cerealele bune!
Mănâncă ce e bun și lasă-i-le pe alea rele!
Există confuzii la celelalte mame
despre piețele de duminică.
Legat de unde vă putea afecta praful.
Și mă întrebam…
Tracey trebuie să depună mărturie în aceeași zi cu tine și…
De asta ți-e frică.
Nu mi-e rușine de ce am făcut pentru binele cazului.
Chit că pare o perfidie, era necesar.
Ai repetat discursul. Folosești vorbe complicate.
Iar tu te prefaci că nu le înțelegi.
A pus ceva în astea.
- Au gust aiurea. - Dispari!
Mărturia lui Tracey despre ElectraGen,
ea lucrând aproape de iazuri…
poate fi hotărâtoare.
Și nu vorbește cu tine.
Nu.
Nici mie nu-mi răspunde la telefon.
Dar o s-o mai sun.
Mulțumesc că ai venit!
Mersi că mă ajuți să ratez băița!
Peter e cu ai mei.
Peter?
Da, mă mai ajută ocazional.
Crezi că e în regulă?
Cu toții facem compromisuri.
Așa e.
Când ai aflat?
La sfârșitul primei zile.
Nu ți-a spus până atunci?
Cred că se temea că n-o să mai vorbesc cu presa.
- Of! - Probabil avea dreptate.
Mă știi, aș fi făcut scandal.
N-aș mai fi vorbit cu ei, el avea nevoie s-o fac, așa că…
Deci ești de partea lui?
Nu.
Am inima frântă.
Nu e drept că nu faci parte din caz.
Dar m-am întrebat ce aș fi ales eu
între a pierde cu Tracey sau a câștiga fără ea.
Și am decis…
că aș fi ales să câștig.
Mă face asta un om oribil?
Nu.
Te face neprefăcută.
Așa cum ai fost mereu.
Iubito, nu mă ierta încă!
Nu sunt…
Nu spun asta fără…
Ajută-ne!
Curtea trebuie să audă ce ai de zis.
- Despre ce? - Despre praf.
Despre cum se deplasa și unde ai fost tu.
Îmi pare rău, dar rămâi temelia acestui caz.
Am lucrat în Corby nouă ani.
Biroul era situat lângă iazul toxic.
Drumul era noroios și murdar, iar praful era peste tot.
Povestiți-ne despre praf!
Nu puteam să deschidem geamul.
Glumeam că uneori arăta ca o furtună de nisip.
Mașina mea era mereu acoperită de un soi de nisip, de pilitură.
Ce autoutilitare vedeați pe drumul Brunel?
Camioane neacoperite, cărând noroi.
Nu erau niciodată acoperite, deseori cădeau resturi din ele.
Mai erau și niște cisterne uriașe cu furtunuri
din care se scurgea un lichid închis la culoare.
Când era ud, arăta ca argila olarului.
Uscat, ca un nor de praf.
Puteți să vorbiți despre Shelby Anne?
Da, pot.
S-a născut cu o ureche deformată.
Iar inima ei avea doar două camere în loc de patru.
Rinichii nu erau dezvoltați,
și sângele ajungea direct în plămâni,
în loc de inimă.
A luptat cât a putut, dar a murit.
Mulțumim, Tracey!
Apărarea are ceva de zis?
Reamintesc instanței că acest caz nu e despre copii morți.
Nu este.
Ar trebui să fie, dar nu e.
Fata mea nu e inclusă aici, dar alți copii sunt.
Pentru ei sunt aici.
Și fiindcă le-a făcut rău consiliul, în caz că ați uitat.
Mă scuzați! Știți dacă e acasă?
Are datorii, așa-i?
Tatăl lui era tare muncitor.
Dar el… Doamne!
Vreau doar să vorbim.
E foarte retras.
Uneori, cred că s-a mutat.
Dar apoi văd pubela scoasă, plină de sticle.
Succes, amice!
Cum vă numiți?
Susan McIntyre.
Cum îl cheamă pe fiul dv.?
Connor McIntyre.
Connor s-a născut cu altfel de membre?
Și un sistem imunitar dubios.
Când erați însărcinată cu Connor, unde locuiați în Corby?
În Dumble Close.
Când erați gravidă, ați văzut camioanele cu deșeuri?
În fiecare zi.
Nu prea le băga nimeni în seamă.
Mergeam la mama în Exeter Estate.
Mă duceam pe jos. Camioanele treceau pe lângă mine.
Spuneți-mi despre camioane!
Erau murdare.
Lăsau scurgeri, aerul era oribil…
Cum e Connor acum?
Îi merge bine.
E băiat bun.
Dar e uluitor la câte-ți trebuie mâna.
La scris frumos,
la computer,
la joacă în parc…
Dar asta nu e tot.
În fiecare an din viața lui a avut ceva.
Ba o operație,
ba o infecție,
ceva ce a însemnat că a lipsit de la școală.
Nu și-a putut face prieteni.
A ratat lucruri importante.
Fiul meu a suferit toată viața.
Și n-a fost vina lui. Și nu-mi convine deloc.
Nu mai am întrebări!
Bună, Susan!
Pot să pun câteva întrebări?
Dacă doriți.
Ați tot avut depresie. E adevărat?
Da.
Ați fost diagnosticată în 1996.
Da.
Și ați luat tratament?
Da.
Am luat diazepam, reboxetină,
Prozac și temazepam.
Știți că acele medicamente au efecte secundare?
Nu le-am luat când eram însărcinată.
Cum stați cu consumul de alcool?
Întrebarea asta e mult prea indiscretă.
Se acceptă.
Îmi place băutura.
Dar să știți că nu am băut cât am fost însărcinată cu Connor.
Și nici n-am fumat.
Credeți ce vreți despre mine!
Dar eu am vrut să am copii sănătoși!
Cu toții vrem acest lucru.
Germania și Franța ies din criză.
E cea mai lungă recesiune din Al Doilea Război Mondial încoace.
Ideea că a existat un plan ca să trecem de criză…
Cum e?
Nu-mi dau seama.
Chestia e că nu pot…
Dacă pierdeți, Maggie?
Dacă depun mărturie și voi…
Noi pierdem?
Fiindcă altceva nu pot să fac.
Și știi că Pat n-o să mă lase să lucrez nici cu alții.
E un om răzbunător.
Nu mă pot ierta că i-am făcut rău lui Samuel.
Băiatului meu.
Îmi pare rău.
Liniștește-te! Vino încoace!
O să vorbesc eu în numele amândurora. Te iubesc!
Bine.
E în regulă. Te iubesc!
Cum a fost?
Lui Susan i-a fost mai greu.
Ce te-au întrebat?
Ce facem mâine?
Nu știu. E zi de școală, eu mă duc la serviciu și…
Zi-mi pas cu pas!
Ce?
Ce le dăm copiilor să mănânce?
Pâine prăjită.
- Și? - Trace!
Ai voie să fii supărată!
Și tăiem un măr
și li-l dăm cu pâinea prăjită.
Apoi, îi spălăm pe dinți.
Apoi, tu îi urci în mașină.
Și-i duc la școală.
Da, și o să întârziem.
Așa facem mereu.
Și dna Hendrix o să se uite urât la mine. Așa face mereu.
O să fie normal.
O zi obișnuită.
Gata, am plecat!
Daniel voia telefonul încă zece minute. I-am dat voie.
Sunt o mamă bună, nu?
Poftim?
De ce te întreb pe tine?
Ești bestială.
N-am băut.
N-am fumat cât am fost gravidă.
- Nici pilule n-am luat. - Ai făcut ce ai putut.
O frumoasă, cu copii frumoși.
Te-au atacat avocații?
Da, așa fac ei.
Da, au…
Tu ești Susan McIntyre, futu-i!
Așa e!
Ești o mamă minunată!
Ai un fund minunat.
Și doi copii minunați.
Ești minunată.
Asta e nouă.
De unde e?
Sunt din luptă.
Trebuie uitate.
Ted!
Bună, Sam!
Dorm aici de trei nopți.
Nu prea ieși din casă.
Știi ce nu se zice despre locuitul în mașină?
Că e lumină.
E lumină ca naiba tot timpul.
Tata ar muri de rușine.
Mă lași, măi? E rușinos doar dacă are de ce să-ți fie rușine.
Vino-ți în fire!
Ca tine? Boșorog ticălos, singuratic!
Da, sunt boșorog.
Mă simt singur. Sunt ticălos.
Dar eu nu mă tem de gura lumii.
Toți m-au privit de sus ani în șir. O iau ca pe un compliment.
Oamenii ăștia?
Sunt sub orice critică.
Deci eu precis sunt mai sus decât ei.
E nevoie de tine la proces.
De asta sunt aici.
Tata n-ar vrea să-i trădez amicii.
Crezi că ăștia sunt amicii tatălui tău?
Trebuie să fii mai bun decât tatăl tău, să știi!
Ai de ales.
Să faci abuz sau să clădești.
Ei cred că încă clădesc.
Cu patalamaua de oameni ai muncii pe piept.
Dar o să abuzeze de ea, Ted!
Trebuie puși la punct!
Nu.
Eu nu pot.
M-a costat destul, Sam, gata!
Bună, Tony!
Am găsit secțiunea pe care se bazează analiza expertului lor,
despre fluxul particulelor.
Am încercat să-l reproduc. N-am reușit.
- Tony, câtă cafea ai băut? - Nici n-am dormit.
Ecuația nu e echilibrată. Concluzia e eronată.
Cred că lipsește o cifră.
- E minunat! - Este, dar…
Nu știu cum s-o dovedesc.
Cu ce te ajutăm?
Ea s-a bazat pe un extras dintr-un studiu pe cărbuni.
Studiul ăla se bazează pe unul german
pe care nu-l găsesc.
- Cum se numește? - N-are importanță.
Nu pot să îl găsesc.
Buni cartofi!
Dar în pește n-am încredere.
Suntem departe de coastă.
E bun.
Am mâncat pește în Norfolk, acolo era perfect.
Când ai fost în Norfolk?
Să mergem la pescuit acolo! Îmi plăcea să merg cu tata.
Cu niște beri, cartofi…
Pe un mal unde n-avem voie…
Nu-s pescar bun.
Te-ai gândit ce o să faci
când se termină?
Ce să se termine?
Școala.
Procesul.
Procesul se termină primul.
Mă gândesc la un service auto micuț.
De reparații și de-astea.
Piața de mașini clasice crește.
Nici mare mecanic nu sunt.
Ai putea să ții gestiunea.
Eu și Daniel o să facem reparațiile.
Și mama ta.
Se pricepea să-și repare scuterul pe vremuri.
Nu înțeleg.
Nu vreau să-i irosești. Banii.
McIntyre and Co.
Și mașini clasice, îți zic!
- Încă n-am primit bani. - O să primești.
Mai am idei dacă nu-ți plac mașinile.
Ia tu ultimul cartof!
Prea târziu!
Tontule! Mare tont ești!
Ce camion conducea soțul dv.?
Un autocamion cu benă de 32 de tone. Lumea le zice „basculante”.
Și câte încărcături transporta pe zi?
Într-o zi bună, peste 40.
Lua 6 lire la fiecare transport peste 40.
Se aduna o sumă bunicică săptămânal,
fiindcă soțul meu era un șofer bun.
Deci erau răsplătiți pentru rapiditate?
Da, era important ca transporturile să fie rapide.
Dura prea mult să acopere containerul.
Încărcai nămolul, tăiai orașul cu el, îl descărcai.
Toți șoferii făceau așa.
Soțul meu nu e un om iresponsabil.
E chiar un om bun.
Dar astea erau așteptările, mă înțelegeți?
A făcut ca toți ceilalți.
Ai fost incredibilă!
Mulțumesc!
Rămâne?
- Ce? - E pe aici de ceva timp.
Rămâne peste noapte.
Zici de Peter?
Nu vrei să rămână?
Tot spune ce să fac cu banii dacă o să câștigăm.
Poftim?
Tot soiul de afaceri.
Nu mă deranjează dacă pe tine te face fericită.
O să fie banii tăi.
Eu n-am niciun interes.
Dar el nu e ca tine, mamă!
Zic să fac faimoasele mele clătite!
Vrei, Con?
Secretul e să pui prea mult unt.
Mie îmi plac cerealele.
Bine. Susie?
Nu.
Cred că e cazul să pleci.
Ia micul-dejun în oraș!
Care e faza?
Vrea să pleci, atât.
- Ți-a cerut cineva să te bagi? - Nu vorbi așa cu el!
E fiul meu.
Și e obraznic. Și…
- Vreau să fac clătite. - Mama a zis să pleci.
Fir-aș al naibii!
- Acum sunt trei! - Da, familia mea.
Hai, Peter!
„Peter”?
Sunt tatăl tău.
Ce tată aiurea!
Copiii ăștia, amândoi!
Comportamentul ăsta! Cine i-a educat?
Nu o să mai stai cu ei.
- N-o să-i mai vezi. - Nu ține de tine.
Ia să vezi! Mă pricep la legi. Iar tu?
Fiul meu nu e pușculiță.
Nu m-am gândit și n-am zis așa ceva.
Și nu ești tatăl lui, că nu meriți. Acum, dispari!
Ieși de aici!
Vrei să rămân și știi bine!
Știi ceva?
Chiar nu vreau.
Să vă ia dracu'!
Hei!
Bun!
În regulă!
Germană…
Bună!
Da. Vorbiți engleză?
Nu…
CAUT O LUCRARE ȘTIINȚIFICĂ
Da. Bine.
Asta e adresa celui care mi-a dat documentele.
Depune mărturie?
Nu. Puteți să-l obligați, nu?
Nu puteți? Cu o citație?
Putem să-l cităm, dar un martor reticent poate fi riscant.
S-ar putea să-i ajute mai mult pe ei.
E nevoie să afirme acele documente. Dacă nu…
Nu vrea să ne ajute.
Dar o să spună adevărul.
Deci îl cităm și ne rugăm?
Eu cred în el, dacă are vreo importanță.
Și nu doar dv. vă asumați riscuri în acest proces.
TED JENKINS STRADA NORHAM 110, CORBY
Da?
Des, am făcut rost de studiu!
Și ce scrie?
Ecuația era dintr-un raport sponsorizat de guvern din industria cărbunelui.
E lung, dar am reușit să găsim secțiunea pe care se bazează analiza.
Și ce ați văzut în raport?
Uneori, în domeniul nostru,
ne bazăm pe o ecuație fără s-o verificăm.
În acest caz, Leslie Heasman, ca martor expert al consiliului,
și-a bazat ecuația pe o serie de grafice
căutând cât de departe ajung diferite particule de praf.
Sunt dintr-o lucrare germană.
Dosarul 2, proba 12.
Din păcate, a ratat o cifră în ecuația aceea.
O cifră vitală, după cum se vede în comparație.
În Dosarul 2, proba 31.
Înainte de audiere,
avem nevoie de timp pentru analiză.
Desigur! Vă rog, liniștiți!
Eu am dreptate. Ei greșesc.
Mulțumim, dle prof. Cox!
E suficient?
O să fie o lovitură mare când o să admită.
- Și o să admită. - Așa!
Doamne, Des!
Dar…
În opinia mea profesională,
aș spune că nu e suficient.
- Ce mai e nevoie? - De buna-știință.
Să dovediți că au ignorat riscurile cu bună-știință.
Nu e suficient că au poluat. E nevoie de culpă.
Des, mă agiți și pe mine!
E obosit.
Îl aduc pe Sam Hagen.
E mărturie indirectă.
- Îl putem chema pe Roy Thomas. - Nu ne-ar ajuta.
Ted Jenkins a divulgat documentele.
Sam Hagen zice că o să spună adevărul,
dar nu vine decât dacă e obligat.
N-ai vorbit cu el?
S-ar putea să nu vină. Sau să vină și susțină consiliul 100%.
Sau ar putea să dovedească vinovăția consiliului!
Da, e un risc.
Întrebarea e dacă merită să ni-l asumăm.
Păi…
Chiar nu e decizia mea.
Îl chem pe Edward Jenkins!
Eu, Edward Jenkins, în mod solemn, sincer, declar și afirm cu fermitate
că mărturia mea reprezintă adevărul,
întreg adevărul și numai adevărul.
Sunteți inginer de profesie.
Așa este, dle Jenkins?
Da, am diplomă de la Northampton,
și am fost angajat de Consiliul Corby ca inginer tehnic.
Lucrați în principal la reabilitarea terenului oțelăriilor.
Ce anume implica asta?
Inițial, rapoarte de sol, eșantionare și analize de contaminare.
- Solul era contaminat? - Fabricarea oțelului e un proces toxic.
Nu exista niciun metru de pământ necontaminat.
Noi trebuia să-l curățăm pentru dezvoltare.
Și ați reușit?
Nu cred că știe cineva.
Existau atât de multe înțelegeri neoficiale,
încât nu se mai știa nimic.
Nu chestionăm administrarea defectuoasă.
Ci practicile.
Corect, dar aceasta contează dacă influențează practicile, nu?
Aici, a avut.
Supoziția asta nu ajută, onorată instanță!
Sunt de acord. Dle Jenkins, puteți să dați detalii?
Documentele consiliului sunt pline de minciuni.
Am semnalat riscuri în mai multe situri,
însă de fiecare dată raportul mi-a fost luat din mână.
- Ce ați semnalat? - O listă kilometrică.
Au modificat valorile pH-ului în rapoartele de sol.
Membranele geotextile cu care se acopereau deșeurile
erau prost făcute.
Infiltrațiile toxice netratate ajungeau în pâraiele din zonă.
Camioanele trebuiau să circule cu husă
și să li se spele roțile ca să nu răspândească deșeuri.
Dar n-au erau manipulate corect,
ci mergeau cu viteză pe drumurile publice, stropind de pe laterale.
Pentru firmă și consiliu,
tot ce conta era ca terenurile să fie gata cât mai repede posibil.
Au încălcat toate regulile.
Sau pe majoritatea.
Deșeurile toxice s-au uscat pe drumuri,
și așa a ajuns Corby să aibă praf toxic.
Ați spus asta consiliului?
Am încercat, la toate nivelurile.
Și ce vi s-a spus?
Că nu înțeleg cum stă treaba în Corby.
Nu mai am întrebări!
Domnule Jenkins, ați fost concediat de Consiliul Corby, nu?
Da, dar îi trimisesem documentele lui Sam Hagen
de șase luni, deja. Întrebați-l!
De ce v-au demis?
M-au acuzat că rotunjeam consumul de benzină.
- Dar, de fapt, ei mă voiau plecat. - Deci, nu-l rotunjeați?
Ba da.
Fiindcă eram necopt, așa mi-au zis toți să fac
și atât m-a dus capul.
Eu i-am costat câteva lire.
Ce au făcut ei costă mai mult.
N-am realizat multe,
dar sunt mândru că i-am dat documentele lui Sam Hagen.
Tot ce am spus
și tot ce i-am dat e absolut adevărat.
Dovezile epidemiologice arată
că a existat un număr inexplicabil de nașteri cu defecte
ale copiilor mamelor din Corby în mare parte a perioadei relevante.
Dovezile toxicologice au demonstrat că au existat,
în siturile reabilitate de Consiliul Orășenesc Corby,
poluanți care ar fi putut cauza aceste malformații congenitale.
Dovezile de la Medicina fetală
au arătat că se poate
ca acei poluanți să pricinuiască majoritatea malformațiilor în cauză.
Acestea, precum și mărturiile privind gestionarea deșeurilor,
arată că au existat încălcări continue ale obligației de diligență
datorate reclamantelor de către Consiliul Orășenesc Corby.
Aceste încălcări au condus la răspândirea substanțelor contaminate
care au afectat reclamantele și copiii pe care îi purtau.
Din aceste motive, dau dreptate reclamantului.
Știți diferența între terenul industrial și cel verde?
Da?
E scump să construiești pe industrial, fiindcă trebuie curățat.
Dar e vital, căci altfel…
Puteați s-o spuneți în instanță.
Nu vedeți?
Din cauza voastră, orașele ca al nostru o să moară.
Sănătate și siguranță. Reguli „inutile”.
Nu, dar uneori există și alte nevoi.
- Da, profitul! - Mai du-te dracului!
Se spune că sunteți om cinstit.
Citiți cu atenție sentința!
O să vedeți
că un oraș clădit pe reguli încălcate face la fel de mult rău ca…
Da, dumneata cât iei?
Ce procent?
Că îți spun cât iau eu! Un căcat!
M-ați acuzat că profit fără scrupule,
și știți ce e ironic?
Nici măcar asistență n-am primit.
Am făcut tot pe riscul meu.
Și ce am făcut,
ce-am fost nevoit să fac, habar n-aveți!
Și am făcut toate astea fiindcă era important.
Fiindcă oamenii trebuie apărați.
Și vă întreb, dle consilier…
când ați uitat lucrul ăsta?
În niciun caz!
De data asta
O să fiu
De necucerit
Pentru colaborare?
Bună treabă!
- E meritul tuturor. - Hai aici!
Tatăl tău ar fi mândru de tine.
Pe al tău nu-l știu, dar și el ar trebui să fie.
Mulțumesc!
E om bun, nu măgar, nu? Cu bărbații nu se știe!
Stai liniștită!
Mersi!
Noroc!
E prea de tot acolo?
E prea cuminte!
Eu mi-aș sparge șampania-n cap și aș dansa limbo,
dar Des e mai anost.
Nu.
E drăguț, dar…
Trebuie s-o caut pe Tracey.
Sun-o!
Am sunat-o, dar n-a răspuns și nu e nici acasă.
Dar știu unde o găsesc.
Ce-mi vine să te pup azi!
Fiindcă acum ai bani.
- Noi avem! - Ba tu ai!
Tu i-ai obținut!
Pentru tine i-am vrut!
Sunt ai tăi, Connor! Pentru tine, să trăiești cu ei!
- Nu știu ce să fac cu ei. - Bine. Nici n-ar trebui, încă.
Dar o să știi.
Poate investești în săpun la început!
- Când te-ai spălat în urechi? - Se spală?
- Ai chestii vii acolo. - Poate așa vreau eu!
Ia-ți o bere pe furiș!
Ne vedem mai târziu!
Te iubesc!
Da.
Lasă-mă în pace!
Te rog, pleacă!
Pe bune, întoarce-te la petrecere!
Și să ratez asta?
De unde știai că sunt aici?
Păi, unde era să fii?
Am câștigat.
Le-am arătat noi!
Le-am zis să stea drept!
Și așa a trebuit.
Datorită nouă.
Datorită ție.
Nu s-ar fi putut fără tine.
Sau fără tine.
Da, am fost esențială, fără tăgadă!
Dar și tu ai fost la fel. Aproape la fel.
Ușor esențială.
Treisprezece ani de luptă!
Nici nu-mi amintesc cum a început.
La Obstetrică.
Așa e.
Și ce urmează?
Mai du-te naibii!
Am terminat.
Fir-ar!
Am terminat.
- Am terminat. - Da.
Da.
ÎN APRILIE 2010 S-A AJUNS LA UN ACORD
ÎNTRE CONSILIUL ORĂȘENESC CORBY ȘI MAME.
CONSILIUL A PLĂTIT 14,6 MILIOANE DE LIRE.
A FOST PRIMUL CAZ DIN LUME
ÎN CARE S-A DOVEDIT CĂ PARTICULELE ÎN SUSPENSIE
FAC RĂU COPIILOR NENĂSCUȚI.
UN STUDIU DIN 2021
ARATĂ CĂ SUNT MINIMUM 21.000 DE FOSTE SITURI ÎN ANGLIA ȘI ȚARA GALILOR.
1.287 CONȚIN DEȘEURI PERICULOASE.
DINTRE ACESTEA, 167 SE AFLĂ SUB CASE, MAGAZINE ȘI RESTAURANTE.
CEL PUȚIN 4 SUNT SUB ȘCOLI.
NIMENI NU A FOST INCULPAT PENTRU CELE ÎNTÂMPLATE.
PAT MILLER, BILL MARTIN ȘI ROY THOMAS SUNT FICTIVI.
ROY S-A BAZAT PE CÂȚIVA OAMENI
CARE NU AU APUCAT SĂ-ȘI VADĂ PLANURILE REALIZATE.
ÎN MEMORIA LUI SAM HAGEN
UN OMAGIU MAMELOR DIN CORBY
Subtitrarea: Clara Lițescu