UNA SÈRIE DE NETFLIX
OYSTER BAY, NOVA YORK
Sí. No, ho entenc.
Ho entenc. Un moment.
No et passis, que sembli que no dormo bé.
- Tres minuts, Sr. Green. - Annie, oi?
Ets nova, no t'ho tindré en compte.
Digues-me Evan, gràcies.
Hola? Li vaig dir que al costat de la pista o res.
Doncs que se'n vagi a la merda. Hola, Veronica.
Hola, bitxets.
- He dit que pantalles no. - Ho sento.
No et fiïs, a l'altra la van embogir.
Vinga, equip, comencem.
- Bona tarda a tothom. - Hola, Evan.
- Bona tarda. - Molt bé.
- Últims retocs? - Que els bombin, estic bé.
Ulleres.
A posició.
Tots preparats.
Cinc, quatre, tres...
Bona tarda, amics. Començaré amb un tema que em fa tremolar
i que també us hauria de desvetllar.
Els Segadors.
L'organització terrorista local més popular
que ningú coneixia fins ahir a la nit.
Els mitjans poca-solta diuen que són els dolents.
Aplaudeixen a Mullen per la gran notícia.
Però de debò són els Segadors els genis malvats del dia zero?
O són només un cap de turc que ens venen perquè callem?
ORDRE D'ARREST
Mullen està acorralant ciutadans normals per tot el país.
Persones treballadores que, segons ell, són dels Segadors.
I les proves?
Ha recarregat a la 76, es dirigeix a Killian.
Tots els experts deien que Rússia ens havia atacat.
Però George Mullen, amagat a la seva torre,
ha decidit que això és el que ens hem de creure.
La faula que ens hem d'empassar.
I no ho hauríem de fer, amics.
Perquè Mullen us menteix com quan era president.
Quan ha dit que l'atac era de dins,
ens ha posat on ell i els seus corporatius volen.
Culpa la gent treballadora, la gent com vosaltres i com jo.
Culpa un grup que no coneix ningú.
Res a dir, Carl?
Amb tot el respecte, no ens calen aquestes ordres.
No, però les emetrem.
Baixa del cotxe!
Policia! Ordre d'inspecció! Mans enlaire!
DIA ZERO + 13
POT CAUSAR EFECTES GREUS COM DESMAIS, MAREJOS,
PROBLEMES DE RESPIRACIÓ I VISIÓ BORROSA
President, ho sento, però ha insistit.
Ho sento per la intrusió, George.
Tranquil·la, Allison. Tanca la porta.
- Quin espectacle. - Si la veritat i la transparència ho són...
La veritat?
En 16 hores hem arrestat 41 membres dels Segadors.
Estem segurs que un d'ells ens dirà qui va modificar el malware,
qui el controla ara i qui el tornarà a utilitzar.
Aplicarem horaris escalonats de 12 hores, 6 per descansar.
Tots els caps de departament es veuran a les 6 del matí i de la tarda
abans de les reunions generals.
- No perdrem el temps. - D'acord.
- Valerie. - Roger.
Gràcies, Carl.
Entenc que t'han avisat d'això.
- No cal que en parlem. - És clar.
- Bé, adeu. - Adeu.
Intenta no treure-te-la dels pantalons, d'acord?
Segur que podràs ser útil.
- Parlaré amb el cap. - M'han dit que està reunit.
- Amb qui? - El director Lash, de la CIA.
Ja sé qui és, collons.
No sempre hem estat d'acord en el passat, però no sabia que em creies un beneït.
Atacar Rússia per una cosa que no han fet sí que és de beneïts.
No et sembla?
Recordes l'Iraq?
- La teoria dels Segadors és sòlida. - Això espero.
La gent veu terroristes per tot arreu.
L'altre dia vam estar parlant.
Com ha de funcionar, què ens hi juguem
i perquè ha de ser de certa manera.
Ja ho sé.
Però la investigació és meva, no de la Casa Blanca ni de la CIA.
Molt bé, fes-ho a la teva manera.
I Proteu?
Per l'amor de Déu.
- Què passa? - Si és una amenaça, no funcionarà.
- Senyors. - Valerie.
- Jeremy. - Quina alegria veure't aquí.
Sento interrompre, però Mullen ha d'anar a un lloc.
Ara marxava.
- Sort, amic. - Jeremy.
No passarà més.
- L'últim. - Gràcies.
- I benvinguda. - Gràcies.
- Hem de... Hauríem... - Sí, més tard.
Ara tenim feina.
- El seu cafè. - Ara no, gràcies, Allison.
Roger, vols entrar?
- Dona'm un minut. - És clar.
- Gràcies. - Endavant.
Ningú entra al despatx sense que jo ho sàpiga.
M'és igual si has de fer sonar l'alarma.
- I buida aquest despatx, serà meu. - És del Sr. Carlson.
- I? - On deixo les seves coses?
A un altre lloc?
He parlat amb els seus pares i m'han confirmat que la van enterrar.
Van traspaperar uns documents al dipòsit.
Només una coincidència.
Estan segurs que era ella?
Tan segurs com un pare pot estar-ho, suposo.
És clar, creuen que van enterrar la seva filla.
Però com ens en podem assegurar?
Vol proves?
Sí.
Ara m'hi poso.
Per cert, podries trucar al Dr. Kronberg?
Demana-li una llista dels meus medicaments i compra'ls.
És clar.
De què parlàveu?
- Pregunta-li-ho a ell. - Escolta.
- M'és igual si és el teu padrí d'AA. - NA, m'estic desintoxicant.
- Jo ho he de saber tot, entens? - El que diguis.
Gaudeix de la meva oficina.
A ningú li agrada veure com s'emporten la gent,
però si els Segadors són tan perillosos com Mullen diu,
hem d'actuar d'immediat.
Li vam demanar que fes una feina i l'està fent.
Sembla segur d'aquesta teoria, però jo soc un optimista caut.
Els Segadors poden ser només la punta de l'iceberg.
L'extremisme és un càncer i...
...al migdia, temperatures...
- ...pels ciutadans... - ...intentant...
Exposarem la mentida dels Segadors en aquest programa.
George Mullen creu que és el típic superheroi,
però en realitat és el malvat i ho acaba de demostrar.
Bomba de veritat ben aviat. Estigueu atents.
DIA ZERO + 15
Què pensa dels arrestos?
El comitè de vigilància assegura que estan justificats?
L'he avisat per telèfon.
Hola.
- T'ho passes bé? - Necessito guardaespatlles.
Parlaré amb el sergent de Defensa.
Però el que necessites és una bona resposta a les preguntes.
I tu me'n donaràs una?
És hora que el comitè de vigilància vigili.
Batudes a Main Street?
La gent se n'afartarà ben ràpid.
Les enquestes diuen que estan d'acord amb ell.
Un 68 % diu que la investigació va pel bon camí.
Ahir era un 74 %.
I això abans que Evan Green digués que té proves que han arrestat un nen.
- Quan? - Fa vint minuts.
Parlarà amb la mare.
- Quina és la jugada? - Que el teu pare en respongui.
Que justifiqui als ciutadans la investigació dels Segadors
o que ho deixi.
En treu algun resultat? No hauria d'ampliar la mira?
- Vols que testifiqui. - S'hi negarà.
- Rotundament. - Amb tu no.
Soc congressista, no la nena de papà.
Ets les dues coses.
Sempre he cregut en tu.
Quan ningú veia més enllà del teu cognom o el nombre de seguidors a Instagram,
jo sabia que t'ho prenies seriosament.
Una força amb què comptar.
Com tu dius, ets una congressista.
Recent nominada cap del comitè que s'assegura
que el cos d'investigació més poderós que hi ha hagut mai fa la seva feina.
Si ho fas bé i ens dones les respostes que necessitem,
ningú tornarà a dubtar de tu.
DEIXA QUE T'HO EXPLIQUI, HO HE INTENTAT. PER FAVOR, TRUCA'M.
CONFIDENCIAL
ROGER CARLSON HA REBUT UNA TRANSFERÈNCIA
SALDO: 10.000
Hola.
- Reserva'm una estona amb el meu pare. - Hauràs de trucar a Valerie llavors.
Ara ella li porta l'agenda.
- Valerie? - Valerie.
Valerie Whitesell?
Sí, la mateixa.
- Tranquil·la. - No t'importa?
És la millor cap de personal que ha tingut mai.
Encara estàs en fase de negació.
El teu pare està sota pressió com no ho ha estat mai.
Increïble, encara l'excuses.
La gent espera que falli.
- Prefereixes Roger? - Ell no se l'intentarà follar.
Ho creguis o no, no penso en el millor per nosaltres.
Potser el problema és que mai ho has fet.
És que...
Defensar-lo és una cosa, donar-li permís és una altra.
He de marxar, parlem després.
Donem la benvinguda a la nostra convidada, Diana Moore, de Clovis, Nou Mèxic.
Ets aquí perquè volies compartir una cosa important amb la gent, oi?
Mullen s'ha emportat el meu fill.
Estàvem dormint.
I els seus homes han trencat la porta.
Sense pressa.
Només té 17 anys.
L'han encaputxat i se l'han endut del llit
com si fos un ninot de drap.
Ens hem llevat quan colpejaven a la porta i entraven a l'habitació del meu Paul.
Ni m'han dirigit la paraula.
D'això us estava avisant, amics.
Mullen i els seus amics han calcigat les nostres llibertats civils.
S'ha fet viral i ara els medis en fan notícia.
Com abans en parlem, millor.
- És una actriu. - En tens proves?
- Sembla una mare atemorida. - Esteu buscant el nen?
Sí, i que jo sàpiga, no tenim ningú amb el seu nom.
Que tu sàpigues? Esforça't una mica més.
Digues que Evan Green és boig.
Ho estem mirant.
Mentrestant, jo mantinc la meva part del pacte,
com vam parlar.
- I què? - Està bé.
És bastant convincent.
Creia que mai ho diria, però confiem en Evan Green.
Pot ser l'única de les seves teories que no es basa en il·lusions.
- No podem parar, però ho aguanta bé. - Perfecte.
George Mullen és un home problemàtic.
No va aguantar dues eleccions seguides,
la seva filla l'oposa públicament
i ara entra a casa de la gent
i segresta nens per suposadament protegir el país.
I aquí és on el cercle sòrdid creix.
Robert Lyndon, un home amb el seu interès pels nens,
com vam informar ahir en exclusiva, va vendre en curt el dia abans de l'atac.
Se l'han endut per interrogar-lo?
Mentre Mullen balla segons el so dels plutòcrates,
irromp a les cases, s'emporta els nens a la nit...
He de penjar.
...no deixaré de cridar fins que el país obri els ulls.
Fins llavors, perseguiu la veritat.
Si els demés no us senten, parleu més fort fins que ho facin.
Et veig, Georgie.
Perseguiu la veritat.
Si els demés no us senten, parleu més fort fins que ho facin.
- Quina grata sorpresa. - Hola.
- Enhorabona pel càrrec. - Gràcies.
- Dotze membres, és important. - No cal que...
- Només funciona si es vigila de debò. - Valerie?
Has vingut a parlar d'ella?
No, jo...
No, de fet, és una visita oficial.
D'acord.
Endavant.
Em preocupa que només apostes pels Segadors.
I estàs perdent molt.
Tu estàs preocupada o...?
Nosaltres voldríem que expliquessis en una sessió privada
com ens ajuden aquests arrestos a prevenir un altre atac.
Ho pots fer? Pots justificar-ho tot?
Han passat pocs dies, ara comencem a interrogar.
- I el nen que s'han emportat? - No està verificat.
D'acord, molt bé.
Suposo que ja ho has vist.
Tots els ciberatacs del país en els últims dos dies.
Imitadors, aspirants, majors i menors.
Fa res tothom creia que havia sigut Rússia.
Potser tens raó.
Però, tret que ens estiguis amagant informació sobre els arrestos,
el comitè ha de saber que estàs obert a altres idees,
que estàs disposat a canviar si t'equivoques.
Digues al teu equip que soc tan àgil com sempre,
però no testificaré.
Saps quantes regulacions estic passant per alt?
El departament més important del país ha fet màgia.
Així que...
Ja està?
Agafa una mostra per verificar l'ADN.
L'has sentit.
- L'has vist? - Sí, ara mateix.
Sembla ella?
A mi me l'ha semblat. Però farem proves d'ADN.
- D'acord. Gràcies, Roger. - De res.
El mòbil, per favor.
Gràcies.
- On eres? Ha intentat parlar amb tu. - I a tu t'ha enviat a desenterrar cossos.
Quin espectacle a la televisió.
L'han enxampat.
Qui l'ha enxampat?
Veu coses?
Sent coses?
No sé de què parles,
però si creus que està en perill, l'has d'ajudar.
No el puc tornar a veure, és massa perillós per tots dos.
Li has de dir que no pot guanyar aquest combat.
S'ha de retirar ara mateix.
Que marxi a la seva caseta o més lluny si pot ser.
A veure, si tens res útil,
li ho comunicaré.
Però no fugirà perquè sí
i jo no li ho demanaré tampoc.
George Mullen...
ha de desaparèixer.
Com jo he fet.
És cert que tenim Paul Moore, de 17 anys.
Buscàvem el seu germà.
Aquests nens no són un sants, però vam entrar a l'habitació errònia.
- L'alliberarem. - Jo preparo un comunicat.
- Bé, per quan? - Aviat.
- Esperem la conferència. - Ja està.
Cap novetat sobre Proteu?
El trauma dels últims dies és inimaginable.
Us vull i puc assegurar que les millors ments del nostre govern
treballen sense parar per evitar que ningú ens torni a fer mal.
Però, mentre anhelem respostes,
no oblidem que és el moment de curar-nos i d'ajuntar-nos.
En aquesta mateixa línia, vull introduir...
- No és una resposta. - No hi ha confiança, vacil·la.
- Ens deixes un moment? - Sí.
Tenim un problema. Hem detingut 48 persones.
No trigarem a acabar d'interrogar 45 de les quals.
Pel que sembla, són guerrers de xat.
Desil·lusionats, aturats, alguns veterans radicals...
Només perden el temps decidint el nom del grup.
Els Segadors?
Per Segadores McCornick, l'empresa de les primeres vagues laborals.
Però no tenen líder ni estructura formal.
L'enllaç més proper a la transferència és un cert Eric Hayes.
De Belcourt, Dakota del Nord.
Els fons es van transferir d'un banc de Bismark.
L'estem interrogant, però no en traiem res.
Entre l'error del nen i la manca de progrés,
hem d'estar oberts a altres rutes d'investigació.
- Puc veure Hayes? - Sí, és clar.
Eric, no et facis el llest.
Entens la magnitud del problema? Vas escriure...
La llibertat real és el dret a dir allò que altres no volen sentir.
Qui ho va dir no es va llegir l'Acte de Sedició.
Parlo de dècades de presó. Estàs fotut, tret que col·laboris.
Ves a la merda, vull el meu advocat.
Ja vindrà.
Mentrestant hem de comprovar...
- Són els nostres interrogadors? - ...si no cooperes...
Són de la CIA, no tenen temps per establir una connexió.
I, com va demanar,
se'ls ha prohibit utilitzar tècniques avançades
que accelerarien el procés.
Déu meu, vas anar a Yale, no saps res de la tortura.
- I el seu informe? - Aquí.
- Digues que hi vaig. - Sí, senyor.
Sr. Hayes.
George Mullen.
Sí, ja sé qui ets.
Tranquil.
Deixa'ns, no passa res.
- Adam Prentice. - Ja hem trucat al teu advocat.
Només vull parlar.
Mentre esperem, de veterà a veterà.
Jo era a la CIA, vaig fer dues missions a Vietnam.
I tu crec que en vas fer...
Tres a Afganistan, dues a l'Iraq. Com va ser la tornada?
No dius res?
Tranquil, et parlaré de mi.
Va ser horrible. Em volia arrancar la pell.
Va empitjorar tant que vaig acabar sol a l'habitació
assegut i aferrat a la meva arma secundària.
No entenia què passava.
Espero que trobessis un psiquiatra.
Doncs sí, i em va suggerir que provés la pesca.
Ja... El meu em va dir que trobés un grup.
Com una església, un equip de softbol... coses així.
Sembla interessant.
Mai m'han funcionat les estratègies d'afrontament.
Jo salvo els obstacles directament.
Així que vaig anar a la universitat d'arts liberals.
- Sí, a Muhlenberg. - Vaig estudiar història i escriptura.
He vist alguna cosa teva, ets bo.
I tenies...
un intèrpret d'Herat.
Isar Obaiddullah.
Jo també en tenia un de Vietnam.
Es deia Nguyen, l'home més fidel que he conegut mai.
Em va salvar més d'un cop.
Ell només volia que el dugués als Estats Units.
Això és el que ens diferencia, perquè, quan vaig acabar,
li vaig donar la mà, li vaig agrair el servei,
vaig tornar a casa i no l'he vist més.
- Quina putada. - Sí.
Era la guerra.
El teu amic Isar viu als afores de Minneapolis.
Jugueu al billar el primer dimarts de cada mes.
- Potser ets millor home que jo. - Sí, potser sí.
3.402 persones...
van morir...
el dia zero.
3.402 van ser assassinades,
que sapiguem, en un sol minut.
El dia del judici final,
no sé què passarà amb nosaltres dos.
Ja us ho he dit.
No hi tinc res a veure.
Però, com has dit...
- És la guerra. - Sí, per això soc aquí.
No perdré el temps intentant treure't informació.
Aniré al gra.
Immigració ha enxampat
el teu amic Isar.
El deportaran d'aquí a dos dies.
Medicare ja no paga la diàlisi del teu pare.
Quant li queda? Cinc o sis setmanes abans de morir?
I tens un fill, Charlie.
Gairebé set anys.
Jo tenia un fill.
Ho sabies?
Va morir fa dotze anys.
Prou, apagueu les càmeres.
És curiós com funciona la memòria.
- Quan et fas gran... - Apagueu-les.
...recordes algunes coses, n'oblides altres.
Que les apagueu.
- Voleu que les apagui? - Sí, ara.
- Collons. - Gràcies.
Perdre un fill és inoblidable.
El dolor i la desesperació no marxen mai.
Mai.
La teva ex ha tornat a consumir, l'hem detingut.
I els serveis socials duran el teu fill a una família d'acollida.
Però quan hi penses...
Isar, el teu pare i el teu fill són tres persones.
No són res comparat amb els milers de vides innocents
que vam perdre per allò en què vas participar.
Crec que és un intercanvi just.
Tens deu minuts.
Vull saber com van modificar el malware i qui el controla.
Deu minuts.
Tu decideixes.
Prou detencions!
Roger, digui.
Sí?
No es pot contradir l'ADN. Gràcies.
Puja.
- Què? - Puja.
Hola.
- Benvingut, Sr. Carlson. - Gràcies.
Per aquí, senyor.
Ara ve el Sr. Lyndon.
Roger Carlson és impressionant.
He intentat parlar amb tu tota la setmana.
Com sap sempre d'on bufa el vent?
Escolta, Bob.
He fet el que he pogut.
Li puc ensenyar la porta i empènyer-lo, però ha de ser ell qui doni el pas.
No va ser Moscou.
I si no va quedar clar quan t'ho vaig dir,
no cometré traïció perquè guanyis uns calerons.
Uns calerons?
Tothom em veu com l'oncle Garrepa.
Creuen que em diverteix.
Culpar Rússia beneficiava tothom,
però què és aquest atac intern?
Tot anirà com una seda.
Per favor, reconec quan es gira la truita.
Jo me'n vaig.
En cerca de palmeres i anonimat.
- I ja està? - Per tu no, desgraciat.
Tu me las pagaràs.
El llepaculs d'Evan Green diu coses lletges de mi.
- Evan Green? Ningú se'l creu. - Té càmeres a les meves cases.
Quan Green parla, els bojos l'escolten.
Ja no em sento segur.
Mira.
T'he portat un regalet pel teu cap.
Green ens ha posat a mi i a la meva gent en perill.
Em vigila cada pas i he pensat que em pots tornar el favor.
- Què coi és això? - Enhorabona, has trobat la seva morta.
Com?
Ets barroer, ha sigut fàcil esbrinar-ho.
Deies que sospitava de la noia, jo volia que perseguís Green.
Crec que això ho arreglarà.
Escolta! He de concretar més sobre què passa si Green no recula?
Aquestes fotos són només un aperitiu.
La propera serà pel públic,
un bufet lliure de les lleis que has infringit
servint els teus clients merdosos.
Vinga, Bob, això no ho puc fer.
- A ell no. - Sí que pots i ho faràs.
La teva lleialtat és admirable, però no valdrà res
quan descobreixi quina mena d'home ets.
I no he parlat del que li diré a la teva xicota.
No oblidem què li vas fer.
Et dono l'oportunitat de salvar l'única cosa que et preocupa.
No la caguis.
Ens vam conèixer a un míting, però gairebé només ens parlem per Discord.
És un activista dels de veritat.
Reiniciar l'economia,
redistribuir la riquesa, cremar tot el país...
Sabia com aconseguir el programa de Seguretat.
Diu que es va unir als Segadors l'any passat.
No en sap el nom real, però és fa dir Leon.
Va aconseguir seguidors dins el grup.
Segons Hayes, Leon va idear el dia zero i va aportar diners.
Una empresa fantasma de les Caiman va dipositar un milió.
L'endemà els hackers tenien els diners.
Van enviar el malware a Hayes
i ell se'l va donar a Leon.
Leon va manar que el deixés en un USB a una granja
als afores de Pocatello, Idaho.
Un equip tàctic hi arribarà d'aquí a una hora.
Entens la magnitud del problema? Vas escriure...
La llibertat real és el dret a dir allò que altres no volen sentir.
Qui ho va dir...
Veniu, mireu això.
La frase em sonava.
És el mateix que diu Evan Green.
El mateix.
Perquè a tots aquests brètols els encanta.
- Avisa'm quan estiguin llestos a Idaho. - Sí, senyor.
POCATELLO, IDAHO
DIA ZERO + 18
Hola.
Què passa?
El Dr. Kronberg m'ha dit que li ha enviat un correu.
- La medicació està llesta. - Ara?
Sí, ha de ser a la bústia.
- Ens deixes un moment? - Sí.
Gràcies.
Senyor, en realitat he vingut a donar-li això.
Un altre regal d'origen misteriós?
M'han dit que tenim detingut l'home que hi ha amb Green.
Sí, Eric Hayes.
És Eric Hayes.
És ell.
Encara hi ha més. Això és de l'estiu de 2020.
Les imatges havien desaparegut d'internet,
però el nostre equip les ha revisat
i confirma que són autèntiques, no estan manipulades.
Llavors sí que hi està implicada.
Encara no sé com es justifica,
però això sembla.
Això d'Anna Sindler queda entre nosaltres fins que ho haguem solucionat.
És clar.
I busca quan puguis cada vegada que Hayes ha estat
al mateix lloc que Green els últims deu anys.
- Sí, senyor. - Ben fet, Roger.
- Gràcies. Res més? - No.
...ha dit fa unes hores que Paul Moore, un adolescent,
ha sigut alliberat de la seva cel·la de la Gestapo.
Això confirma el que ja sabem.
George Mullen no és només un intent de tirà,
és també un inepte i un babau.
Aquesta nit, per culpa de Mullen, ningú podrà dormir.
Tindrem por que truquin a la porta
i entrin a la força.
Tothom no, Evan.
Potser tu sí.
Potser amagues alguna cosa.
Crec que tu n'amagues alguna, George.
Ja m'has sentit.
Sé que vacil·les, perdut a la boira,
cegat pel teu odi cap als autèntics estatunidencs,
cap a gent com jo.
Amics, temo que vindran a buscar-nos.
Potser sou els propers. Què coi? Podria ser jo el proper.
Tu continua i ja ho veurem.
A veure si t'atreveixes.
Atrapa'm.
Notícies d'Idaho.
Han trobat un graner ple de servidors.
Els van intentar cremar, però alguns estan intactes.
Tots els informàtics disponibles ja hi van.
- Potser hem fet diana. - Pot ser.
Hauries de trucar a Mitchell perquè n'informi.
El que m'ha demanat.
Què li has demanat?
Eric Hayes i Evan Green van estar a la mateixa ciutat alhora
disset vegades diferents en els últims set anys.
Per què jo no ho sabia?
- És interessant, senyor. - O no.
Eric Hayes és fan d'Evan Green, va als seus mítings i firmes de llibres.
Tot té una explicació.
Probablement, i per això és la tapadora perfecta.
No ens distraguem, la granja és un gran avanç.
Sense dubte, però n'hi ha de més grans.
Per això vull que detingueu Green.
Ara.
No volem només els peons.
Volem el cap de la serp.
No podem detenir un famós com si res.
No, de fet, sí que podem.
- D'on són? - L'equip de Carl les ha comprovat.
T'agradi o no, Evan Green hi està relacionat.
Amb tot el respecte, això és circumstancial com a màxim.
- Té raó, mai ens donarien una ordre. - Com tu vas dir, no la necessitem.
Evan Green és un objectiu de la investigació.
Porteu-lo.
Sí, senyor.
President, això és un error.
- Evan Green és un verduler i un gamarús. - Gràcies.
- Però no pots entrar a casa seva. - Valerie.
Això és tot, gràcies.
Seguretat desactivada.
LA MÚSICA ÉS A PROP. NO LA TROBO AL DESPATX.
ARA ÉS MÉS ALTA! QUI LA CONTROLA?
LA FARMÀCIA MENTEIX? ANNA SINDLER HI ERA.
QUI VA MATAR BAMBI?
- Ben fet, equip. - Gràcies, senyor.
Una línia segura, per favor.
- Has de venir ara mateix, hem de parlar. - Sí, podem parlar.
Però tu vens aquí.
- Hola. - Ho has llegit?
Un moment.
Hòstia.
SEGADOR SOSPITÓS DETINGUT RELACIONAT AMB EVAN GREEN
Collons!
- El teu pare l'ha arrestat. - Aquí diu que ja el tenien detingut.
Hayes no, Green.
Què?
Se l'han dut davant dels fills.
- És de bojos. - En efecte.
La gent farà moltes preguntes.
- Vine'm a veure demà. - Sí.
- El malparit d'Evan Green? - No preguntis.
- Per què ha tornat Valerie? - Tinc una teoria.
- Has begut. - I tu estàs fet una merda.
Què hi fa?
Heu reiniciat Proteu?
És clar que no, el vam apagar fa anys.
- Quan Mullen ho va demanar. - I per què el va esmentar?
Creia que tu m'ho explicaries.
- No, no sé per què. - Que nosaltres l'haguéssim apagat...
no significa que algú altre no l'hagi agafat.
Qui és el babau ara?
Subtítols: Júlia Fuentes Ripoll