UNA SÈRIE DE NETFLIX
DIA 1
Hola, papa.
Em torna a fer mal la panxa.
- Em puc saltar classe? - Serà possible…
És increïble…
Déu meu.
Què et passa?
Als meus àcids gàstrics no els agraden les pomes.
I per què en menges?
És idea de la Tracy perquè no fumi. Me'n menjo sis al dia.
Una barcella plena.
- Què és això? - És com…
- És el que portes… - Deixa-ho estar.
Doncs no preguntis.
- Vols escoltar això? - Va.
Hola, papa.
Em torna a fer mal la panxa.
- Quin tio. - Quina hora és? Les sis.
S'hi esforça. No hi vol anar?
Sap que la Tracy li dirà que no i jo soc més tou.
- Què li diràs? - Ella s'apanyarà. Anirà a classe.
Coneix-te a tu mateix.
- Quin puto fàstic. És repugnant. - Em sap greu.
- Quina pudor. - Perdona.
Bravo Delta 4-0 a Bravo Delta 5-0, ens rebeu?
Sí, endavant, Jo.
Confirmem 10-51, endavant. Canvi.
Bravo Delta 5-0 a Bravo Delta 6-0.
Llestos per començar?
- Sí, llestos. - Rebut.
- Som-hi, Jo. - Sí.
Sí.
Som-hi.
Policia armada! A terra!
- Què està passant? - Les mans a la vista.
- Tinc dos nens dalt! - Contra la paret!
No he fet res!
No he fet res! S'han equivocat de casa.
- S'estan equivocant. - Els nens són a dalt.
- On van? - Segur!
- Què busquen? - Armes?
- No he fet res! - Sospitós localitzat!
- Papa! - Ensenya les mans.
- És un nen! - Aixeca les mans!
- No et moguis. - Papa!
- La meva filla és aquí. - Papa!
Soc l'inspector Bascombe. Tinc una ordre per registrar la casa. On és el seu fill?
- On és? - A l'habitació!
- Per què el busca? - On és?
- Mama! - És només un nen!
S'han equivocat de casa!
- Molt bé. - Ei!
Jamie Miller, són les 6:15. Estàs detingut com a sospitós d'assassinat.
Què vol dir? Ell no ha fet res!
- Senyor Miller! - S'equivoca!
L'arrestaré per obstrucció. Pari.
- Si us plau. - Què vol del meu fill?
T'arresto com a sospitós d'assassinat.
No cal que parlis, però perjudicarà la teva defensa si…
Papa, no he fet res!
…al judici. Tot el que diguis es podrà utilitzar com a prova.
- Papa! - Ho entens?
- Papa!
- Digues que ho entens, Jay. - Ho entens?
- Sí, ho entenc. - Molt bé.
- Què fan? - Aixeca't a poc a poc.
Tens res perillós a les butxaques?
- No. - D'acord.
Et vols canviar els pantalons?
- Sí? - Sí.
- Vols que vingui ton pare? - Sí.
No et moguis.
- Descanseu. - Descanseu.
- Sr. Miller, pugi. Ha tingut un accident. - Com?
L'ha d'ajudar.
- Estàs bé, reina? Jay? - Entra.
- Estàs bé? - Els meus fills tenen por.
Vull veure els meus fills.
- És l'habitació dels pares? - Sí.
Esperi aquí.
A totes les unitats, tenim un vehicle armat aturat.
Com va, senyor Miller? S'ha d'afanyar, gràcies.
Com anem? Tot bé? Som-hi.
No et calen vambes. Tinc sabatilles per a tu.
- Puc venir? - Esperi fins que marxem. Ens pot seguir.
- Ves amb la mama. - D'acord.
- Perdoni, però què fa? - Busco proves.
Què? És la nostra bugada.
Aquí no hi ha res. Res de res, li ho juro!
- Ei. - No passa res. Sra. Miller, enrere.
- No hi anirà sol! - No pot anar amb ell!
M'estan destrossant la casa.
Què busquen? Diguin-me què busquen.
Ei, per l'amor de Déu.
- Eddie! - Què està passant?
- Parin! - Li ho explico a la seva dona.
El seu fill és sospitós d'assassinat.
- No pot ser. - El portem a comissaria.
Al carrer Heywood. Saben on és?
Sí, aquí al costat.
Tenen dret a una compensació per destrossa.
Han rebentat la porta.
- Reomplin això. - Calen pistoles per a un marrec?
- Té 13 anys! - Entén què li dic?
I vostè? No pot ser culpable.
- Ens veiem allà. - L'han apuntat amb pistoles!
- N'estan orgullosos? - Papa!
- És un marrec! Jay! - No!
- No passa res, tranquil. - Papa!
Jay! La mama i jo us seguirem.
No diguis res, d'acord?
Jay!
- Anem. - Tot anirà bé, fill.
- Quina puta bogeria! - Va.
Papa!
- Té tretze anys! - Papa!
- Base, aquí Bravo Delta 5-0. - Papa!
Endavant, Bravo Delta 5-0.
Sí, 10-95, tot bé, han cooperat.
Entesos.
- Vull el pare. - Jamie.
Jamie.
Sé que és difícil, però t'has de calmar.
- Tranquil·litza't. - Que vingui mon pare.
Vull el meu pare.
No he fet res. No he…
- Ei. - No he fet res.
Ja en parlarem quan arribem a la comissaria.
Aquest no és el lloc per parlar d'això, d'acord?
Reserva-t'ho per a quan arribem. No diguis res més.
Et suggeriré una cosa.
Quan t'ho preguntin, demana un advocat.
Parla-ho amb els teus pares a la comissaria.
No semblaràs més culpable.
És pel teu bé.
Jamie, ell és en Derek.
Serà l'adult que et tutelarà durant aquest arrest.
Hola, Jamie. Soc dels Serveis Socials de Doncaster.
L'agent de custòdia et preguntarà si et vols quedar amb ell
o si vols algú altre. Pots escollir un dels teus pares.
Serà durant els escorcolls, les proves,
quan parlis amb el teu advocat i així, d'acord?
No perjudicarà el teu cas decideixis el que decideixis.
Jo…
Molt bé, Jamie.
- Ni tan sols sé si se suposa que… - Ja està.
- Tu espera.
És pel teu bé, d'acord?
És pel teu bé.
Com volen que em calmi quan no he…?
Som-hi.
Custòdia.
- Inspector Bascombe. Un en custòdia. - D'acord.
Endavant.
Molt bé, queda't aquí.
Gràcies.
Estàs bé?
Just allà, a la marca, Jamie. Som-hi.
Sergent, és en Jamie Miller.
Té 13 anys. Arrestat com a sospitós d'assassinat.
Molt bé, Jamie.
Em dius el teu nom complet, maco?
No ho he fet.
Això no és cosa meva, Jamie. Tu només respon les meves preguntes.
És Jamie Edward Miller.
I t'han explicat els teus drets, Jamie?
Què?
¿L'agent t'ha explicat que no et cal parlar,
però que tot el que diguis pot ser una prova? Sí?
- Sí. - Molt bé. Voldràs un advocat?
Sí.
Molt bé. En tens un o vols un advocat d'ofici?
No ho sé. Crec que no. Li ho puc preguntar al pare?
Sí, com que ets menor et cal el suport d'un adult que et tuteli.
Vols que sigui un dels teus pares?
- O prefereixes en Derek? - Vull el meu pare.
- Segur? T'ho pots pensar. - Vull el meu pare.
Molt bé, continuem. Et trobes bé de salut?
Què?
Prens alguna medicació, Jamie?
No.
¿I has tingut cap malaltia de llarga durada
com ara asma o al·lèrgies greus?
No.
Molt bé. T'has intentat mai llevar la vida o t'has autolesionat?
No.
- Has pres l'esmorzar? - No.
Molt bé, són les 6:31 i autoritzo la teva detenció
perquè els agents conservin proves quan t'interroguin
sobre el delicte del qual ets sospitós.
Et podran retenir a la comissaria durant 24 hores.
Un inspector independent revisarà la teva detenció de forma regular,
perquè tu, el teu advocat o l'adult que et tutela
pugueu presentar queixes de la teva detenció durant la revisió.
Ho has entès tot?
- Sí. - Molt bé, bon noi.
Doncs cap a una cel·la.
Estaràs sol. Vols alguna cosa per esmorzar?
Crec que tenim cereals. Et va bé, Jamie?
Estàs bé? Ja som aquí.
- Som aquí. - Ja som aquí.
Puc anar amb ells?
Jamie, t'hem de processar aquí.
Com més aviat ho fem, abans podrà venir ton pare.
Molt bé, maco. Cereals et van bé?
Presta atenció. Ho estàs fent bé.
Ja quasi estem. Ho estàs fent molt bé.
Cereals et sembla bé?
- Sí. - D'acord.
Quan hagis menjat, Jamie, vindrà una infermera,
i si considera que estàs bé,
et faran unes fotos i et prendran mostres, d'acord?
Després entrarà el teu advocat. D'acord?
- Sí. - Molt bé, bon noi.
Agent Grogan, la cel·la número sis.
Molt bé, d'acord, segueix-me.
Obriu la puta porta!
Denzel, hòstia, ets tu o jo!
Em sents, hòstia?
Molt bé, Jamie.
A això li diem una cel·la seca.
Si et cal el lavabo, ho hauràs de demanar.
D'acord.
I una merda!
Deixa de mirar-me! Calla! Vols brega?
Hola.
Demana el seu temps revisar-ho tot abans de fer res.
Però només tens unes quatre hores…
Però imagina que…
- Ja ho sé, rei. - Senyors Miller, com estan?
De meravella.
Sé que això deu ser difícil.
Els sembla bé que els faci unes preguntes?
En Jamie ha demanat un advocat. En tenen un?
- No, no, i ara. - No.
Molt bé, els en podem oferir un.
Tenim advocats d'ofici a qui podem trucar.
Un dels seus?
No treballen per a nosaltres. La seva obligació és protegir el seu fill.
És un servei que oferim gratuïtament.
Però gratuït sol voler dir dolent, oi?
Senyor Miller, entenc els seus dubtes,
però en la meva experiència són bons advocats. Vostès decideixen.
- Molt bé. - Sí.
- D'acord. - Gràcies.
- Està bé, senyora Miller? - No.
Com poden fer el que han fet i venir aquí i comportar-se així?
Com ho fan?
Els seus homes ens han llençat a mi i a la meva filla a terra.
- Estic bé. - Espero que no fos així.
Espero que els demanessin que s'ajupissin per seguretat.
I si no ho han fet, tenen el dret de posar una queixa.
- Porto algú? - És el que han fet, mama.
- D'acord. - D'acord.
Molt bé.
Una última cosa, tenim algú apte si no ho poden fer,
però en Jamie ha demanat que vostè el tuteli.
Què és això?
Serà a les seves entrevistes, quan la infermera li tregui sang,
aquestes coses.
- Li sembla bé? - Sí, sí.
Per què t'ha escollit a tu?
- No li agraden les agulles. No… - Estarà bé.
- D'acord. - Estarà bé.
Senyor Miller, l'he d'avisar.
Si el seu fill li ha admès res sobre el cas,
o sobre els esdeveniments previs, no ho pot fer.
- No ha dit res. - Podria comprometre el cas.
Li dic que s'equivoquen. Ell no ha fet res.
No ens ha dit res. No ha fet res.
Molt bé.
Molt bé, mirin, aquí hi ha una màquina de cafè.
La infermera tardarà una mica. Algú vindrà amb vostès aviat.
No és dolent, vostès mateixos.
És només…
- Els veuré aviat. - Gràcies.
- Vols cafè, reina? - No, gràcies.
Que ningú sàpiga què està passant.
Ni nosaltres sabem què està passant.
Demano a la Susie que comprovi que la casa està bé.
Recorda que ara no tenim porta.
- Ja… I si tornes a casa? - Sí, seria millor.
I què hi faig jo, allà? No, jo em quedo aquí.
Jo…
Digues-li que no netegi res.
Que faci moltes fotos per a l'informe.
Sí, bona idea.
Mama, què passarà?
Tot anirà bé, reina. És un error.
Ho veus a la tele tothora. És només un error.
L'han acusat d'assassinat.
- No ha fet res. - És clar que no.
- S'han equivocat.
I tant, n'estem segurs.
Perdona, maca, perdona. Vostè era a casa meva, oi?
- Sí. - Quan podré veure el meu fill?
Aviat, senyor Miller.
- Bon dia. - Tot bé?
- Sí, i tu? - Sí.
- Bon dia, Carol. - Hola, com va?
Bé. Hola.
Hola, nois.
Hola a tothom.
- Ei. - Bon dia.
Hòstia, no voldries una cigarreta ara?
- No em provoquis. - Merda.
T'han dit res els de dalt?
Comunicacions vol saber què explicar i quan.
De dalt, no res.
Et preocupa el pare?
El pare?
No em preocupa el pare. Per què? Què vols dir?
No ho sé.
Vaig tenir un cas.
Era un noi jove.
Com dir-ho…
Vam tardar mesos a adonar-nos de què li feia el pare al noi…
- No ho veig aquí. - No, tens raó.
Tens raó.
Déu meu.
Què diuen els forenses, què tenim?
Tindran ja una resposta?
Ja quasi deuen haver acabat amb la casa. Sabates? Una arma?
- Ara els truco. - La Bruntwood ha enviat els informes?
Crec que no hi ha ningú a l'escola encara, és aviat.
- Podem entrar al seu mòbil? - Està bloquejat.
- Li podem demanar el codi? - Quan acabi l'avaluació.
- I fa tard. - Sí, tio.
- Tornem a repassar el pla? - Ho podríem fer.
- Però crec que no cal. - Molt bé.
- Menja't una poma. - Me'n vaig a fer un volt.
- Estic reomplint l'informe d'escolta. - Molt bé.
Quan se l'acusi, com que és menor,
l'ajuntament ha de decidir on el traslladen.
Hola, que bé que te'ns uneixis.
És una puta broma? Tu saps quina hora és, imbècil?
- No sé què em demanes. - Una valoració de riscos.
L'acusen d'assassinat amb un ganivet de cuina.
On el posarem?
Ja ens en preocuparem més endavant.
- Sí, d'acord, genial. - Bé.
Déu meu.
T'agafo bé o no?
Em sap greu, sé que és aviat.
A la dutxa? Molt bé.
L'Adam ha anat a classe?
O sigui, hi anirà?
No para d'escriure'm.
He dit a la Misha que només ho fa perquè sap que soc un tou.
Sí, i tant.
Bé, només…
Només volia saludar.
Sí, estic bé.
Escolta, he de penjar.
Tu també. A reveure.
- Senyor, ja ho tinc. - Bé.
Sí.
Alguna al·lèrgia?
A la penicil·lina…?
- Ho sento. - No passa res.
Adeu.
Jamie, unes preguntes més, et sembla bé?
Em pots explicar què vol dir estar sota arrest?
Vol dir ser aquí.
Ho tornem a intentar?
Respon la pregunta.
La policia pensa que he fet alguna cosa.
Estaré tancat fins que ho comprovin.
Bona resposta.
I per què necessitaries un advocat?
Perquè no m'enxampin dient res malament.
Bona resposta també.
Jamie, crec que ets un noi llest.
No veig cap vulnerabilitat que la policia necessiti saber.
Em vols preguntar res?
No, diria que no.
Això és dolent?
No, ho estàs fent bé.
- Els dono un moment. - Gràcies.
Molt bé.
Menja't els cereals.
No els vull.
Va, menja-te'ls. Has de menjar alguna cosa.
No he fet res. Jo només…
Només vull… vull tornar a casa. No he fet res.
Tu em creus?
És clar que sí.
Ets el meu fill, oi?
Jamie?
Em sap greu, senyor Miller, li he de demanar que surti.
Ho sento.
- Menja't els cereals. - Sí.
Menja't els cereals. T'has de mantenir fort.
Senyor Miller, tornem a la sala familiar.
Papa!
- Hòstia puta. - Malparit…
Quant de temps s'estarà allà?
Ara no puc respondre preguntes.
- Alguna idea? - Tio…
És un noi espavilat.
Cap medicació, cap historial mèdic rellevant.
- Odio els casos de menors. - Com tothom.
Bon dia, sergent.
- Hola. - Jamie Miller.
Els pares són a la sala familiar i el noi, a la cel·la,
així que primer els pares?
- Sí. - Sap on és?
- Sí. - D'acord.
- Cal comprovar-ho. - Bon dia.
- Em podria obrir? - Sí.
- …tornar a parlar-li. - Molt bé.
- Ja està. - Gràcies.
- Et veig al telèfon. - Disculpin, els senyors Miller?
Paul Barlow, de Storey i French. M'ocupo del cas d'en Jamie.
Ja veig, ens pot dir què passa?
Sí, segui i ho discutirem tot.
Així és com funciona:
els agents de l'arrest m'informaran dels detalls del cas,
i també m'explicaran què ha passat des de l'arrest d'en Jamie, d'acord?
Tenen alguna queixa de com els han tractat?
La casa està potes enlaire.
Tenien pistoles i han llençat a terra la porta.
- Ja. - Han fet miques la casa.
Quan hi ha una mort violenta, van així.
La pregunta és si ha estat proporcionat o no. Ho mirarem després.
El que importa és com està en Jamie.
- M'ha demanat que jo sigui… Com era? - L'adult que el tutela.
- Això mateix. - Això és bo.
Sol ser millor que un pare l'acompanyi.
El pot calmar mentre intentem solucionar això.
Ell…
L'acabo de veure i no fa bona cara.
No m'estranya, jo estaria igual.
El cas és que no els puc dic gaire que millori la situació.
Veig que estan en xoc i és totalment comprensible,
però farem tot el que podrem.
Ara m'informaran del cas, esperin aquí.
Algú serà amb vostès aviat, d'acord?
- Gràcies. - I ara.
Gràcies.
- De res. - Gràcies.
No passa res.
- Ho sento. - Tranquil·la.
Tranquil·la.
Gràcies.
- Jo…? - Deu estar al final.
- A la sala de sempre? - Sí.
- Tu primera. - Gràcies.
Bon dia.
- Bon dia. - Paul.
- Per a vostè. - Gràcies.
Molt bé, què tenim?
L'incident va tenir lloc anit a les 22:13.
L'arrest… fa uns 25 minuts.
Acabo de superar el meu rècord.
- Diuen que han destrossat la casa. - Ens sap greu.
Assassinat. També l'acusen de possessió i amenaces?
Sí.
- Puc saber res de la víctima? - És clar.
Molt bé.
- Ho amaguen a la premsa? No he vist res… - Encara busquem el seu pare.
D'acord.
- Sap que tenia dret a guardar silenci? - Sí.
- Entén què vol dir? - Sí.
- L'han alimentat? - Ha tingut oportunitat de menjar.
- Examen mèdic? - Aprovat.
- Escorcoll? - L'estàvem esperant.
- Bé. Veig que li trauran sang. - Sí, té rascades al braç.
Hi ha sang a l'escenari. Tenim motius.
- No ho qüestionava. - Bé.
I què més s'ha investigat?
- No res amb el sospitós. - He de saber res més?
No res que li explicaríem ara.
- On va morir la víctima? - A l'escenari.
Múltiples ferides. Tot és aquí.
- Son pare és l'adult que el tutela? - Correcte.
Està bé?
- Diria que sí. - Com és en Jamie amb ell?
- No ho sé. - Bé.
- A punt per a les mostres. - Sergent.
Això és tot?
- Això és tot. - Primer les mostres i després hi parlaré.
- Vull veure el nen primer. - Paul, no s'emocioni.
- No ho faig. - El fa semblar idiota.
- Inspector, una cosa més. - Què?
- És un moment. - Digui'm.
- Tenim un professor de la Bruntwood. - Ara vinc.
- Seré ràpid. - Segueixi'm.
Pot venir el senyor Miller?
Senyor, ha de ser a la infermeria mentre li treuen mostres al seu fill.
Tornaré de seguida que pugui.
Vigila'l amb les agulles, Eddie.
Segueixi'm.
Esperi aquí. De seguida vindrà el seu fill.
- Et deixo. - Sí.
- Fa calor, oi? - Molta.
- Li penjo la jaqueta? - No cal, maca, gràcies.
L'agent serà aquí i ton pare també, d'acord?
Hola, Jamie.
Ara farem unes fotos,
t'agafarem unes mostres i t'escorcollarem.
- D'acord. - Molt bé.
Seu en aquesta cadira
mirant a la càmera de la paret per fer unes fotos.
Hi haurà un flaix, d'acord?
Fantàstic. Ara, de costat.
I l'altre costat.
Molt bé, ja està.
Jamie, molt de pressa. Soc en Paul Barlow, del bufet d'advocats Storey i French.
- T'ajudaré avui, d'acord? - D'acord.
No volia que et capfiquessis en veure un desconegut.
Jamie, pots venir aquí?
Només agafaré una mostra de la boca.
- Molt bé. - Tanco la porta.
Obre molt la boca.
I l'altre costat.
Molt bé, maco.
Vine ara aquí per a les empremtes dactilars.
Primer, el polze dret.
Prem aquí. Apareixerà una llum vermella.
Gràcies. Ara, l'índex.
Molt bé. Ara, el dit del cor.
Perfecte. Ara, l'anular.
És aquest d'aquí.
Gràcies. I ara, el petit.
Ara ho fem amb la mà esquerra: el polze esquerre.
Molt bé, gràcies.
L'índex.
Sí.
El del cor.
Gràcies, i l'anular.
Molt bé. Gràcies.
I ara el petit. Ja és l'últim.
Perfecte, gràcies.
Molt bé.
Ara, necessitem el codi del teu mòbil
per accedir-hi, et sembla bé?
No hi estàs obligat, Jamie.
No.
Molt bé, Erica.
Sí, Jamie, puges al llit, si us plau?
Et trauré sang, si et sembla bé.
- No m'agraden les agulles. - Li posen molt nerviós.
T'he d'avisar que podria perjudicar la teva defensa si t'hi negues.
Sí, té raó.
Consent al seu fill donar una mostra, Sr. Miller?
Estaràs bé?
No ho sé.
Serà ràpid, t'ho prometo. Aniré tan de pressa com pugui.
- D'acord. - Sí?
Sí, tu mira'm a mi.
- Mira el teu pare i seu aquí. - Tu mira'm a mi.
- Et posaré això al braç. - No passa res.
Sentiràs una mica de pressió.
És… Em farà…
Continua mirant-lo i no et moguis.
- Notaràs una esgarrapada forta. - Mira'm.
- Continua mirant-lo. - No passa res.
- Ja quasi està. - No passa res.
Ja acabo. Centra't en ton pare.
Ja està?
- Sí. - Molt bé.
- Ja hem acabat. - Bon noi.
- Fantàstic. - Molt bé.
Posa el dit aquí un parell de minuts.
- Ben fet. - Bona feina.
Ben fet. Ja hem acabat.
Molt bé.
Necessito que et treguis la roba.
- Tota? - He de fer un escorcoll amb nu.
- És necessari? - Em sembla que sí.
No ho veig gaire clar.
És possible que hagi amagat coses al seu cos o al seu voltant.
Miri, s'ha pixat abans i s'ha canviat els pantalons i els calçotets.
Ho entenc, Sr. Miller.
- S'ha canviat els texans i tot. - Ho entenc.
Però és un delicte greu.
Té esgarrapades al braç esquerre.
Ens hem d'assegurar que no hi hagi més talls ni morats.
Això també és greu, no?
Com se sentiria si tingués tretze anys i dos homes li miressin les parts?
A mi no em van acusar de cap delicte.
Exacte, amic, acusat. No l'han declarat culpable.
No hi pot fer res?
Tenen dret sota l'acta de proves criminals.
Li prometo que anirem amb compte.
No el conec de res.
- Necessitem que cooperi. - És el meu nen i té tretze anys.
- Té 13 anys. - Senyor Miller.
- Ens podem negar als codis, però això… - És el procediment.
- Papa. - Té 13 anys.
- És bo per a la seva defensa. - No passa res.
- Estàs bé? - No m'importa.
Jamie, treu-te la roba, si us plau.
Jo t'observaré
i l'agent Grogan m'observarà a mi, d'acord?
Deixa la roba aquí al costat.
Et pots girar i mirar-me?
Aixeca els braços.
Molt bé.
Gira't de costat.
Ara, mira la paret.
Molt bé.
Ja pots abaixar els braços. Torna a girar-te cap a mi.
Molt bé, et pots aixecar el penis?
M'he d'assegurar que no tens ferides defensives a l'escrot.
No, molt bé.
Molt bé, ja està.
Ara t'has de posar aquesta roba.
I posarem la teva en aquesta bossa d'aquí.
- Gràcies. - Per què ho fan?
- Què faran amb la roba? - Són una prova.
- Estàs bé? - Sí.
Sí? Segur? Molt bé.
Hem acabat? Hi ha alguna sala on pugui parlar amb el meu client?
- Sí. - Gràcies.
Aquí al costat.
- Gràcies. - Sí, cap problema.
- Hi ha cadires. - Gràcies.
Jamie, seu a l'altra banda de la taula. Ton pare pot seure al teu costat.
Això ha estat…
Ja hem passat la pitjor part, per sort.
Crec que ho has fet meravellosament bé, Jamie.
Quina és la teva assignatura preferida?
Això importa?
Fes-ho per mi.
Història.
Per què?
M'agraden les històries.
I quina és la teva part preferida de la història?
- Estem fent la Revolució Industrial. - Ah, sí? Molt bé.
Qui t'agrada dels qui hi van participar?
Sap qui és en Brunel?
Sí.
Ell m'agrada.
Per què?
Perquè va fer coses que ningú més havia fet.
Vaixells, trens, de tot. Ell ho va fer.
Sí, i tant.
Ets llest.
No soc aquí per preguntar-te si ho vas fer o no, Jamie.
- No ho he fet. - És impossible que ho fes.
La meva feina, i la del teu pare,
és protegir-te del que va passar anit, d'acord?
La policia vol esbrinar què va passar, no són aquí per protegir-te.
Creuen que ets culpable d'alguna cosa i per això ets aquí.
Vull que només diguis: "Cap comentari."
D'acord? Només això.
A tot?
No, a tot, no. Això no aniria bé.
Només a les preguntes sobre el que va passar anit.
¿Podràs diferenciar entre preguntes que hauries de respondre
i preguntes que no?
No ho sé.
Et dius Jamie?
Sí.
I… on eres anit, Jamie?
Cap comentari.
Perfecte.
Quan no estiguis segur, digues: "Cap comentari."
Si jo crec que hauries de respondre, t'ho recomanaré.
Però ets molt espavilat i crec que ho faràs bé.
Ton pare i jo serem amb tu. No em farà por parlar en nom teu.
I ton pare també ho pot fer quan vulgui.
Puc?
Sí, i tant.
No he fet res malament.
Llavors, serà fàcil.
Vaig a… Ara torno.
Vaig a veure com van les preparacions per a l'entrevista.
Esperin aquí i siguin pacients. De seguida tornaré.
Espera un moment. Ara vinc.
- Perdoni. - Sí?
No tinc ni idea de què faig.
Jo no… què dic?
Només… no respongui per ell, d'acord?
Sigui vostè mateix.
Saben que és el seu pare, ho sabem. És normal estar trasbalsat,
és normal estar en xoc i és normal ser humà.
- D'acord? - Ja, bé, això no és normal.
- M'entén? - Té raó.
- Mai he estat en una comissaria. - Ho farà bé.
No em vull equivocar pel meu noi, m'entén?
Ho farà bé.
Estic cagat.
- Ho entenc. - És un bon noi.
I jo soc un bon pare, m'entén?
De debò que sí. I vostè mateix ha dit que és llest.
- Sí. - Llavors… m'entén?
Ho entenc, però…
Ara som aquí i ens n'hem d'ocupar.
Diria que la policia té proves bastant decisives.
Si no, no haurien pogut demanar sang o entrar d'aquella forma.
No sé quina prova tenen,
però estic segur que ho sabrem ben aviat.
El millor que pot fer és anar amb el cap ben alt,
ser un bon pare
i fer el cor fort.
Sí.
Es preparen per a l'entrevista i jo ho he de repassar tot.
Pot esperar amb ell? Ho pot fer?
- Tornaré de seguida. - Molt bé.
- Estaré bé. - Ho farà bé.
D'acord.
- Molt bé. - Gràcies.
Seré fora si em necessiten.
Estàs bé?
Sí.
Mira'm.
T'ho preguntaré una vegada, sí?
Tant m'és què hagi passat o què hagis fet,
sigues sincer.
Ho vas fer?
No.
M'ho promets?
T'ho prometo.
Molt bé.
Llavors, tot anirà bé, oi?
Sí.
- Estan a punt. - Nosaltres també.
- Tranquil. - Estàs llest?
Som-hi.
Tot anirà bé, anem.
Estàs bé? Abans d'entrar-hi recorda què hem dit abans.
Si no estàs segur, mira'm i recorda: "Cap comentari."
I ton pare serà al teu costat tota l'estona.
D'acord? Molt bé.
- Hola. - Hola.
Passin.
Hola, Jamie, tu seuràs aquí.
Ton pare pot seure al teu costat. Paul, apropi aquella cadira.
Sí.
Perquè tothom ho sàpiga, gravarem l'entrevista en àudio i vídeo.
- Et sembla bé, Jamie? - Sí.
Molt bé, començaré a gravar ara.
D'acord.
Primer començaré recordant-te els teus drets, Jamie.
Escolta'm atentament.
No has de dir res, però podria perjudicar la teva defensa
si no dius alguna cosa en la qual et bases més tard al judici.
Tot el que diguis es podrà utilitzar com a prova, entesos?
Sí.
Som l'inspector Bascombe i la sergent Frank.
Parlem amb en Jamie Miller, l'adult que el tutela, l'Eddie Miller
i el seu advocat, en Paul Barlow.
Són les…
les 6:58.
Seu bé.
Començaré preguntant-te què vas fer anit, Jamie.
- Anit? - Sí.
- Jamie. - No fa tant de temps.
Cap comentari.
Molt bé, què vas fer?
Cap comentari.
Això no és gaire útil, Jamie.
Em sap greu.
No passa res.
Canviem a un tema del qual puguem parlar.
He llegit els teus informes acadèmics.
- Per què? - He demanat que me'ls enviessin.
Tenen bona pinta. Et va bé. Ets bon estudiant.
Continuaràs els estudis?
Pots respondre, Jamie.
No ho sé.
També parlen d'alguns… problemes amb el teu comportament darrerament.
Durant l'últim any.
- Sí. - D'acord.
Quins han estat els problemes?
No ho sé.
- Tens bons amics, Jamie? - Sí.
I qui són?
- Cap comentari. - No els ficaràs en problemes.
Han destrossat la porta de casa, no me'n refio gaire d'això.
Té raó.
Et preguntaré sobre…
relacions romàntiques.
- Relacions sexuals. - Per què?
He vist que has compartit una foto d'aquesta model en Instagram.
Com li diuen?
M'agraden les seves fotos.
- No saps com li diuen? - No.
També has publicat una foto d'aquesta dona.
I d'aquesta.
I a sota d'aquesta, la més recent,
pots veure una sèrie de comentaris
i insinuacions que semblen bastant agressives.
Són teves. Què penses de les dones, Jamie?
- Quina pregunta és aquesta? - T'atreuen les dones?
- Sí. - D'acord.
I t'atreuen aquesta mena de dones?
- Sí. - Molt bé.
- Tens xicota? - No.
Si en tinguessis, t'agradaria que fos com elles?
No, elles…
són massa grans.
És cert.
També veig que has publicat fotos teves i suposo que d'amics teus.
On us les vau fer?
A l'estació de tren, crec.
I qui són aquests nois?
No els vols ficar en problemes, ho entenc,
però no els passarà res, de debò.
Només em vull fer una idea.
Jamie, no ens costarà trobar-los.
Ets llest, oi? Ho saps.
Endavant, digue'ls-ho.
Aquest és en Tommy i aquest, en Ryan.
Molt bé.
Són bons amics?
Sí.
Sortiu junts en moltes fotos.
Només perquè…
en Tommy m'hi etiqueta.
I sempre sou vosaltres tres?
- Sí, suposo que sí. - Quant fa que els coneixes?
A en Tommy, des de primer i a en Ryan, des de quart.
I què feu quan sortiu? Com us divertiu?
No ho sé.
Esports, pel·lícules, música, ball? Què?
Fem un volt.
- Passeu l'estona? - Sí.
Estaves passant l'estona amb ells anit?
- Cap comentari. - Quan vas arribar a casa?
Cap comentari.
Ho entenc. Tothom intenta fer la seva feina aquí.
Recorda que jo et vaig recomanar demanar un advocat.
Sí.
Quina roba portaves anit?
No me'n recordo.
Els agents de l'escenari del crim no han trobat la teva roba d'anit,
però pensen que han trobat les teves vambes.
Aquestes vambes són teves?
És difícil de dir amb una foto.
Tens unes vambes Nike Air Max blanques i blaves?
- Sí. - Gràcies.
Les portaves anit?
No ho sé, potser.
No ho sé.
A veure…
Jamie, coneixes una noia que es diu Katie Leonard?
És ella.
- Sí. - Sí?
No va a la teva classe, oi?
Però coincidiu en algunes assignatures.
- En llengua. - Llengua.
Aneu al nivell avançat, molt bé.
I en matemàtiques i francès al nivell alt.
Molt bé.
Us porteu bé?
- Sí. - Sí?
Diries que sou amics?
No ho sé.
De vegades et comenta a les publicacions, això deu voler dir que sou com amics, no?
No ho sé, potser.
Creus que la resta us descriurien com a amics?
Què és… És ella qui ha mort?
Per què ho preguntes?
Ho és?
Doncs sí.
I pensem que tu ho saps.
I és molt intel·ligent per part teva que ho preguntis.
- Compte, inspector. - Molt bé.
Va, descriu-me la vostra amistat.
Cap comentari.
Ja veig, podies parlar d'altres amistats, però no d'aquesta.
- Em pots dir per què? - Jo crec que és obvi.
Li pregunto a en Jamie.
Ens coneixíem de l'escola, però… no fora de classe.
I aquesta relació algun cop ha estat més que una amistat?
No diria que érem amics.
- T'atreia? - No.
Hi havia res entre vosaltres que es pogués dir que era sexual?
No, té tretze anys, això és una mica fort.
Ja ho sé, però ho hem de preguntar.
Em pots respondre?
No.
Anaves a veure-la a ella anit, Jamie?
- La vas anar a veure? - No.
Els seus pares ens han dit que ella va sortir de casa a les 20:30.
Et va anar a veure ella?
Ja he dit que no érem ni amics.
- Però la vas veure, oi? - No.
Van trobar el seu cos a l'aparcament de Crowthers passades les 22:30.
Els paramèdics no van poder aturar l'hemorràgia.
Es va confirmar que l'havien assassinada feia menys d'una hora.
Per tant, entre les 21:30 i les 22:30.
On eres en aquell moment?
No ho sé.
Però eres fora?
Cap comentari.
Si li preguntés a ton pare on eres en aquell moment, què diria?
Treballava. Acabava d'arribar quan heu tombat la porta.
- I no entrevista el senyor Miller. - No.
La seguies, Jamie? O havíeu quedat allà?
Cap de les dues coses.
La vas matar, Jamie?
- No. - No la vas matar?
No, m'heu confós amb una altra persona.
Molt bé.
Saps quants cops la van apunyalar?
- No. - Set cops.
Set cops per tot el cos.
Al pit.
Al coll, a la cuixa, al braç.
Moltes punyalades.
Això t'incomoda?
És clar que sí, miri'l.
És una noia jove.
Saps què és un circuit tancat de televisió?
Esperi.
Crec que ens aniria bé fer una pausa
i tenir una conversa privada.
Jay?
- Jay, estàs bé? - Sí.
- Sí? - Crec que és el millor.
- Hi insisteixo. - Ja, però no crec que sigui bona idea.
Els ha dit que no eren ni amics, no la coneixia realment.
I no té res a amagar. Endavant, ell els ho dirà.
- Continuem. - Entesos.
Molt bé.
Doncs, bé, Jamie,
hem mirat les imatges de les càmeres de tu i la Katie d'anit.
Hem revisat vídeos de l'ajuntament
i de negocis locals.
Així hem creat una cronologia dels seus moviments
i dels teus, entens?
Aquest ets tu, oi? Aquí al mig.
Plaça Meadows a les 19:43.
Ets tu.
Sabem que l'ets. Amb la teva dessuadora i els teus texans
i les Nike Air Max d'abans.
I aquests són els teus amics, en Tommy i creiem que en Ryan.
Vas ser amb ells una hora i després vas marxar.
Vas estar fent tombs bastant estona, oi?
Et veiem aquí, davant del bar, a les 21:02.
Passant la biblioteca a les 21:17.
A la cantonada de Shetley a les 21:43. Ets tu, oi?
En totes, oi?
- Sí. - Bé.
Llavors, apareix la Katie.
No sabem quan la trobes, però et veiem seguint-la.
Per què la seguies?
Papa.
Respon la pregunta.
Jo no…
Passa l'encreuament del carrer Bridge a les 21:46.
Es veu clarament. Tothom ho veu, oi?
A les 21:47, al mateix lloc,
caminant en la mateixa direcció, hi ets tu.
La seguies. T'ho tornaré a preguntar.
- Per què la seguies? - No ho feia.
- Ella sabia que la seguies? - No la seguia.
Hi ha algun problema entre vosaltres?
- No. - Jamie.
Xaval,
això no desapareixerà.
Segur que no ens vols dir què va passar?
Ho hauràs de dir abans o després.
No he fet res malament.
Molt bé.
Et posaré una gravació.
Sou tu i la Katie anit, a l'aparcament
on va tenir lloc la confrontació.
Ja…
Què?
Jay.
Crec que ja és suficient.
Això és el que tenim.
Com vas tornar a casa sense que ningú et veiés?
Vas llençar la teva roba.
No ho hem vist, però ho sabem.
Et vas quedar les vambes.
Massa cares, oi?
Hi haurà sang a les vambes, Jamie.
I amb aquesta cinta com a prova,
la cosa no pinta bé.
Ens vols dir per què?
Per què vas fer una cosa així?
Jamie,
ens ho vols explicar?
Et vols disculpar amb la mare de la Katie?
Amb qui vaig haver de parlar ahir passada la mitjanit
mentre plorava a terra perquè havia perdut la seva filla.
Li vols demanar perdó?
Acabo l'entrevista a les 7:12. Anem.
Els donaré un moment.
Papa?
Què has fet?
Per què?
Papa, no era jo.
Jo no he fet res.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro