UNA SÈRIE DE NETFLIX
DIA 3
Adam,
soc fora de l'escola.
Segurament, hauré d'entrar a la teva classe.
No et molestaré.
Saps que podríem haver enviat subalterns, oi?
- Hola. - Sra. Fenumore?
- Sí. - Inspector Bascombe.
- Gràcies per ajudar-nos. - Sergent Frank.
Moltes gràcies per venir.
Acaben de tornar a classe, tots estan una mica trasbalsats.
Ja ho sabem. No hauríem vingut si no fos important.
- Ja, gràcies. - Endavant.
Primer, registrarem la visita i després els acompanyo on sigui.
Hola.
Tommy!
- Tens un moment? - Fins ara.
Ha vingut la poli.
És lògic.
- Són a tot arreu. - No m'agrada.
A mi tampoc.
Saps res d'ell?
Tothom en parla. Li he enviat un missatge.
Ja.
No m'ha respost, i a tu?
És normal, li deuen haver tret el mòbil.
Creus que és cert?
- Sí. - Creus que ho va fer?
- Sí. - Han anat a ta casa?
- Sí. - Et van preguntar pel ganivet?
- Sí. - Què vas dir?
Jo… El pare va dir que no en digués res.
- Està enfadat? - És clar que sí. El teu no?
No, ells… No van dir res.
- No vull tenir problemes. - Tu no has fet res.
- No vull que en Jamie en tingui. - Ja.
Doncs en té.
Imbècil.
Adam,
soc fora de l'escola.
Segurament, hauré d'entrar a la teva classe.
No et molestaré.
Adam.
- Dona'm 1,20 £ ara. - Fredo.
- Dona-me-les. - No tinc diners.
- Dona'm 1,20 £ ara. - Fredo, deixa'l en pau.
- Necessito 1,20 £. - No és cert, tu no pagues pel dinar.
M'han vingut catorze pares, catorze. "La vostra escola és segura?"
Déu meu… I què els dius?
Que l'incident no va tenir lloc a l'escola.
I llavors parlen de guardes i de detectors de metalls.
La Mia Taylor m'ha dit d'obrir una aula de suport al dol.
Ara som guardes de seguretat i treballadors socials? Genial.
Em preocupa l'impacte que tindrà en els nens. És molt.
- Tu estigues pendent, sí? - D'acord.
Gràcies.
La camisa, si us plau.
- Tu també, Sean. - Perdoni, profe.
Quina torracollons, tio…
Anem a veure els nois.
- I per què no anem a fotre en Jamie? - No, tio, no val la pena.
- Ens hi colem i… - I com ho penses fer?
- Calla. - Venen de la comissaria de Heywood?
Sí.
Tots cap a dins!
Hola, Jade.
Passem al despatx?
Sí?
Gràcies.
Seu.
Gràcies, maca, seu.
- Seu tu allà. - D'acord.
- Tingui. - Gràcies.
De res, ja està.
Gràcies.
- Hola, Jade. - Ei.
Estàs bé?
Som l'inspector Bascombe i la sergent Frank.
Ella és la senyora Fenumore, de l'escola.
Ella ho supervisarà tot en nom de l'escola
i et donarà tot el suport que necessitis.
Soc de primària, Jade.
Jade, t'agraïm molt que accedissis a parlar amb nosaltres.
Hi he accedit?
M'han tret de l'esbarjo.
Hem anat a ta casa,
però ta mare no sabia a quina hora tornaries…
- Si et sap greu, voldríem… - No me'n sap.
Soc l'investigador en cap del cas de la Katie.
Et volia donar la meva targeta.
Hi ha el número de la comissaria i un número de referència criminal.
És perquè ens ajudis a avançar en el cas de la Katie.
- Té. - Ostres…
Una mica cridaner, no?
Molt bé.
Et podem dir que hem arrestat un sospitós.
Sí, en Jamie.
Però necessitem més informació,
tant de l'arma del crim, que encara no tenim,
com del motiu del sospitós.
Jade, tu i la Katie éreu bones amigues, oi?
Millors amigues.
Tothom ho sap.
Parla'ns d'ella.
El seu fill no estudia aquí?
Sí.
L'Adam, oi?
- Sí. - És lletjot, sap?
No té els seus pòmuls.
- Què té a veure…? - Em pot parlar d'ell?
Escolti,
l'únic que han de saber és que és morta.
No ho hauria de ser, perquè la van apunyalar.
Era la millor persona que coneixia.
Jade,
la Katie era feliç?
- No s'ho va fer ella. - Com era la seva relació amb els nois?
Vol dir amb en Jamie? No s'hi apropava.
- De debò? - Sí.
És clar… Dius que a ella no li agradava?
Tenim publicacions d'Instagram d'ella que suggereixen que eren amics.
- Intenten culpar-la a ella? - No.
Tothom sap que tenen un vídeo. Investiguin el paio que la va matar.
- No volem que malparlis de… - Sí que ho fan!
- Sí! Ho noto. - No, Jade.
- Puc marxar? - Sigues educada.
Avui no en tinc ganes. Puc marxar, senyoreta primària?
És senyora Fenumore. No passa res. Jade, pots marxar, gràcies.
Quins inútils… I se suposa que són els millors?
Jade.
- Perdonin, està molt afligida. - Passem al següent?
- Segurs? - Sí?
Sí, som-hi.
- Molt bé. - Em sap greu.
No passa res.
Comencem amb vuitè, la classe d'en Jamie.
Sí.
Han parlat amb alguns dels nois, en Ryan i en Tommy?
És que tothom està al corrent del cas?
Crec que la gent sap més del que es pensen.
Ho entenc, però no hauria de ser així. Tant és.
Nois! Pareu. Seieu…
Tothom als pupitres!
James… Guardeu els mòbils!
- I el Sr. Malik? - Fa tard, però no xerri.
- Ell és l'inspector Bascombe. - Hola.
Vol parlar amb vosaltres d'un tema.
Molt bé, nois, com molts de vosaltres sabeu…
Perdó, i la sergent Frank?
- Tranquil·la. - Em sap greu.
No passa res. Com molts ja sabeu,
fa dues nits va tenir lloc un tràgic incident.
I va comportar la mort d'una de les vostres companyes.
- Ho va fer en Jamie? - Escolteu.
Hosti, ho va fer.
- Res de paraulotes! - Calmem-nos. Hem fet un arrest.
Però som aquí perquè no hem trobat l'arma del crim.
Sé que sona molt greu i fa por,
però potser teniu informació que necessitem.
Només us demanem que parleu amb nosaltres si us fa falta, d'acord?
- Tenen un vídeo? - Si us plau.
Qualsevol altra situació o problema relacionats amb el cas,
també podeu venir i parlar amb…
Senyor Malik, l'hem protegit.
Perdonin el retard, són la policia?
"Són la policia!", com mola, senyor Malik!
Senyor Malik.
Donaré al senyor Malik la meva targeta amb el número de la comissaria.
Si voleu parlar o teniu informació, acudiu al Sr. Malik i ell ens contactarà.
- Adeu. - Gràcies.
Moltes gràcies, ara, tornem amb la pel·lícula…
Marie, no guardis el boli.
No tinc cap boli.
Podem parlar, senyor Malik?
Per què les escoles fan aquesta olor?
Una barreja de vòmit, col i masturbació. És horrible.
Tens raó.
Tu creus que trobarem un ganivet aquí?
Potser en tenim prou,
però si no trobem el ganivet, podrà negociar.
Ja saps com va, i al vídeo el vam veure passar per l'escola.
- Era fosc, ho sé… - Ho entenc.
I no tinc un motiu.
Sé que et cal un motiu.
No entenc per què la Jade estava tan empipada.
Està disgustada, tots ho estan.
Ja ho sé, ho entenc, només dic que semblava que la Katie odiés en Jamie.
Em sap greu, el senyor Malik s'acaba de graduar.
- No passa res, gràcies. - Continuem?
- Som-hi. - No m'agrada.
Vaig enviar una nota informant tothom que venien.
Voleu anar a aïllament?
Perquè ho puc fer, no tinc cap problema.
Els mòbils no estan permesos.
Tots els professors també estan disgustats, com poden veure.
És… Tothom està devastat.
Vaig ser mestra de la Katie a cinquè.
Era molt intel·ligent. Una noieta preciosa.
Parlava una mica massa, però…
Jo pensava que arribaria lluny.
És un xoc horrible per a tothom.
Sí, és devastador.
Segueixin-me, continuem.
Hola.
- No en tinc idea. - Hola.
El que passa és…
Fixa't en qualsevol nen que reaccioni de forma estranya quan som a classe.
- Els seguirem quan surtin. - Entesos.
Bé.
Per cert, els puc donar qualsevol nom o direcció que necessitin.
Això seria molt útil, senyora Fenumore.
- Me n'alegro. - Podem a anar a la classe de desè?
Sí, és clar, amb el Senyor Curtis.
Molt bona pregunta, Andrew, i…
- Perdona! - Necessito…
Prou! Ni una paraula més. Deixeu els bolígrafs.
- Hòstia… - Abaixeu les mans i mireu el vídeo.
Senyor Curtis, li sembla bé si passem?
- La policia vol parlar amb els nens. - Hola.
Bon dia.
- Sergent Frank. - Hola.
- Tot bé? - Volíem parlar amb els nens.
Són l'inspector Bascombe i la sergent Frank
de la comissaria del carrer Heywood.
Volen parlar del que li va passar a la Katie.
Són aquí perquè es preocupen per l'escola,
i, com molts sabeu, l'inspector Bascombe és el pare de l'Adam.
Adam.
Ja n'hi ha prou.
He dit que paris, Fredo. Para!
Vine a veure'm després de classe. Em sap greu, és inacceptable.
- Tranquil. - Mostra respecte.
Nois, no us entretindré gaire.
Sabeu que es va cometre un crim terrible a la nostra ciutat
fa dues nits,
i només volem entendre què…
És una broma? Em sap greu.
- Sortiu en fila i de forma ordenada. - Em sap greu.
Només farem sortir els nens.
Sortiu ordenadament de l'escola.
Aneu en fila índia.
- Creu que és terrorisme? - No ho és.
No correu i sortiu en fila índia.
Dirigiu-vos a les pistes de tenis sense perdre el temps.
No hi ha temps per agafar les coses. Tots cap a fora.
Gràcies.
Deu ser una falsa alarma.
Tot i que algú va llençar focs artificials a l'aula d'informàtica l'any passat.
Hi va haver un incendi.
- A Crowthers estaven d'oferta. - Ves per on.
Doncs sí, però el vam poder contenir, així que…
Van venir vostès? Hi havia la policia.
- No vam ser nosaltres. - Van ajudar molt.
Anirem a les pistes de tenis, segueixin-me.
Afanyeu-vos!
Hola.
De pressa, va.
- No us atureu. - Continueu.
Moltes gràcies.
No us atureu.
- Què està passant? - Ens reunim a les pistes de tenis.
Senyor Malik, podem parlar?
Sí.
- He llegit els seus informes. - Ja.
En Jamie era un bon alumne.
- Podem parlar aquí? - Sí.
Vull saber si li semblava que estava trist.
Només era el seu tutor, o sigui…
És un professor.
Sí, però ensenyo història. No el veig, sap? No…
Jo no ho sabria. Jo…
Aquests nens són un puto malson. Què hi puc fer?
Vinga, noies.
Molt bé, novè, en fila, va!
No estic per a bromes, tothom a les vostres files.
Podeu fer una fila?
- Tot bé? - Sí.
Ryan!
Què has fet?
Malparit! Has matat la meva amiga!
Puto… puto…
- Hòstia! - Jade!
Ha matat la meva amiga!
- No ho ha fet! - Raret de merda! Deixi'm anar!
- Calma't, va. - Deixi'm anar!
Aquest raret de merda ha matat la meva amiga! Puto assassí!
- Porta-la amb la senyora Bailey! - Seu.
A poc a poc, així.
El portaré a la infermeria. T'has fet mal al cap?
Ryan, t'has fet mal al cap? Molt bé.
T'ha estovat una noia, calçasses.
Calla.
Anirem a la infermeria, però anirem a poc a poc.
A en Ryan l'ha estovat una noia!
No ho repetiré! Tothom a les vostres files!
Toby!
- Has posat mal el peu? - Començaré a regalar càstigs.
Tothom a les files i res de mòbils!
- Noies, torneu a les files. - Tornem amb desè.
No, volem parlar amb en Ryan.
- Parlem-hi. - Deu ser amb la infermera.
No passa res, vindrem amb ells.
- D'acord. - Sí?
- Espero que estigui bé. - Els de desè!
És un caos total.
No us atureu, si us plau.
Gràcies.
Tots cap a classe, va. Gràcies.
No us atureu.
Putejo un company a TikTok. Tinc 13 anys i m'estic fent d'or.
Guardeu el mòbil i torneu a classe.
- Calli, profe. - Com dius?
Serà possible…
He dit que no us atureu. Cap a dalt, va.
- Segur que no hi ha cap incendi? - No, ves a classe.
Va nois, no us atureu.
Continueu, gràcies.
- Tots cap a classe. - Gràcies.
- Afanyeu-vos. - A dalt.
- Perdó. - No passa res.
No empenyeu.
Gràcies.
Ben fet.
Torneu a classe, molt bé.
Ja hi som.
Hola, Carla. Podem passar? La policia vol parlar amb en Ryan.
Sí, és clar. Només li miraré això.
Mira cap aquí i mira'm el nas.
Sembla que estàs bé, però has caigut de cara.
Disculpi, li importa si parlem amb en Ryan?
- Et sembla bé, Ryan? - Sí.
- Entesos. - Gràcies. Com estàs?
Gràcies.
- Et sembla bé que seguem? - Sí.
- Bé. - Et molesto, Ryan?
- No. - Bé.
Gràcies.
Això ha estat…
De bojos, oi?
- Sí. - Crec que et sortirà un ull de vellut.
- Espero que no. - Ja.
Quan tenia la teva edat…
em vaig estampar contra una parada de bus perquè volia un ull de vellut.
- Què? - Em faltava un bull.
No preguntis.
Seria una mica més jove que tu, tindria nou anys.
Va funcionar?
Volia semblar un cowboy.
Al final, em va caure una dent i semblava un…
No ho puc dir, però em va fer mal.
És increïble el que el cervell et diu que facis quan ets un nen, oi?
- Sí, però era popular a l'escola. - Per què ho dius?
Sé que ho era.
Ho vaig ser quan em vaig desempallegar del pentinat afro.
Ma mare no em deixava tallar-me els cabells.
Quan vaig poder, em vaig fer un degradat i les coses van canviar.
- Ja… - T'importa la popularitat, Ryan?
- És clar que sí. - Sí?
- Sí. - Quan vam parlar amb tu…
- En Tommy diu que hi heu parlat. - Sí.
Son pare no li deixa dir res.
És cert, no és el més correcte, però…
Vols que vingui un tutor o un advocat, Ryan?
- No, gràcies. - D'acord.
¿Vostè era…
molt popular?
- Sí. - Amb les noies i així?
M'anava bé.
No sembla que li falti cap dent.
No em creus, oi? T'ho ensenyaré. Veus aquesta d'aquí?
- Ah, sí. - Sí.
- És una funda o un empastament? - Empastament.
Jo tinc totes les dents.
- Me les rento molt. - Molt bé.
No sé per què importen tant, però… ho fan.
Sí.
Mira…
Tenim bastant clar on i quan va passar tot l'altra nit,
però encara hi ha tres coses on ens podries ajudar.
Carla, me'n puc anar ja? Perquè…
T'hauries de quedar una mica més.
D'acord.
Em sap greu, què deia?
Volem saber què volia fer en Jamie.
- D'acord. - I què va moti…
Saps què vol dir 'motivar'?
Sí, 'provocar'.
Exacte. Doncs, què el va motivar a fer…
Per què va fer allò, entens? Creiem que ens pots ajudar en això, i…
Per exemple, aquella nit, estava content o trist?
No ho sé, normal.
De què vau parlar?
De res, només passàvem l'estona.
Això serà… et semblarà una bajanada, però mira…
En Jamie mai et va parlar de com se sentia?
No, i ara.
- No? - No.
Podem parlar de la Katie?
No la coneixia gaire, així que…
I sobre què deia en Jamie de la Katie?
Jo no…
No sabia res del que pensava fer.
D'acord.
Diries que la Katie i en Jamie eren amics?
Jo diria que no.
Ja li he dit que no la coneixia gaire.
Puc marxar ja? Perquè em trobo bé.
- Ryan. - Espera.
No hem acabat, tinc una pregunta més i és molt important.
No hem trobat el ganivet que en Jamie va utilitzar…
Ja, bé, me n'he d'anar. Han dit que em castigarien.
- No ho faran, Ryan. - He de tornar.
T'has donat un cop al cap. Vine aquí, Ryan.
…un nom masculí, és sota la finestra, que és femení.
Beu aigua.
- No en vull. - Senyora Bailey?
- Sí. - Ha trucat la mare.
Gràcies.
- De debò? - L'havíem d'informar.
S'enfadarà perquè l'he fet sortir de la feina.
Què…?
Ha millorat la cosa entre vosaltres?
Està bé, sí.
Ja et vaig dir que valdria més que no vinguessis avui.
I on vol que vagi?
Ma mare no em vol a casa mentre ella no hi és i no em passejaré…
No em passejaré pels llocs
on ha estat la Katie…
Aniria a casa seva.
- Sempre era allà. - Doncs ves-hi.
No.
Ves-hi, els seus pares s'alegraran de veure't.
No, cregui'm, no ho faran.
Profe?
Sí?
L'he feta grossa?
Ai, senyor…
Seu.
Va, seu, fes el favor.
Saps que l'has feta grossa.
La policia vindrà a casa? Perquè no sé si…
No ho sé, depèn d'en Ryan.
- Però és un marrec. - I per què ho has fet?
No ho sé.
Sé que estàs patint i estàs disgustada,
però no saps si en Ryan està involucrat en el que li va passar a la Katie.
Parla amb mi, va.
Era la meva millor amiga.
Era l'única que realment…
Era l'única que pensava que no em passava res.
Ja no sé què fer.
Ja no sé què fer perquè… ja no tinc a ningú més.
- No és així. - Sí.
Tens molta gent al teu costat.
- No, no és cert. - Sí que ho és…
Jade, has patit una gran pèrdua.
Buscarem algú amb qui puguis parlar.
- Un psicòleg, no. - No ho és.
- I una merda. - Algú amb qui parlar.
- De debò? - No pots tornar a classe.
- Totes les putes vegades. - Jade, reina, no marxis.
- Jade, t'has de quedar amb mi. - Deixi'm en pau.
Si us plau!
Repetiu amb mi.
Jade, reina, si us plau.
Aràbia Saudita i Paraguai.
Només Paraguai és diferent a la banda contrària.
Aràbia Saudita és exactament igual per totes dues bandes.
I quin país no té…?
Potser no us sembla gran cosa, però tota informació que tingueu…
Molt bé.
…ens serviria.
Molt bé.
Gràcies.
Aquestes preguntes són ràpides, i això és…
Estàs bé?
Sí.
…i Ciutat del Vaticà.
Vine.
Quins països…?
- Estàs bé? - Sí.
Per què no ets a classe?
Dotze punts per a Dinamarca.
Puc… parlar amb tu?
En privat, si us plau.
D'acord.
- Perdoni. - Sí?
Té una aula buida, una sala discreta?
Un lloc on parlar amb l'Adam en privat?
- En privat… Sí. - Sí?
- Vinguin per aquí. - Gràcies.
Hi ha una aula a baix.
Passa.
Els va bé?
Entra.
Vols que t'hi acompanyi o…?
- No, tranquil·la. - Està bé?
- No en tinc ni idea. - T'espero aquí.
- D'acord. - No hi ha pressa.
- Gràcies. - Tot bé? D'acord.
Què passa? Estàs bé?
És pel noi de la teva classe? El tal Fredo?
No.
- Què passa? - Seu.
Adam, m'estàs espantant, què passa?
És només…
És que…
Deies que volies parlar amb gent
que t'ajudés a entendre-ho.
I tu em pots ajudar? És això el que dius?
- Adam… - Te'n vols anar.
- No. - Vols anar al gimnàs, a la feina…
- La porta és aquí: ves-te'n. - Soc aquí.
Tens informació del cas? Saps on és el ganivet?
Algú t'ha dit res? Tinc gossos rastrejadors,
agents a les clavegueres, de tot.
Papa.
No va bé perquè no ho entens.
Què no entenc?
No pesques què estan fent, què està passant.
Què t'empatolles?
Heu mirat Instagram, oi?
Sí.
I heu…?
¿Has vist
què va escriure ella?
Sí.
- Molt bé. - Sembla que és simpàtica, oi?
No ho és?
Què penses que vol dir la dinamita?
No ho sé.
Una pastilla vermella explotant. Amb la blava veus el món que ells volen.
És de Matrix, l'has estat veient?
Què?
- Tant és, continua. - Matrix…
Continua.
La pastilla vermella vol dir: "Veig la veritat."
És una crida de la masclosfera.
La masclosfera?
És on entra el 100: la regla de 80 per a 20.
Adam, escolta'm,
el meu cervell no hi arriba, no sé de què parles. Explica't.
El 80 % de les dones se senten atretes per un 20 % dels homes.
Les has d'enganyar, si no, no les pots aconseguir de forma normal.
El 80 % de les dones són inaccessibles o…
Ella li està dient incel, papa.
Com pots ser cèlibe involuntari amb tretze anys?
- Ja sé… - Qui no ho és amb tretze anys?
Li està dient que sempre ho serà. "Ets un incel."
Bàsicament, que serà verge per a sempre.
I tots els que li van fer m'agrada diuen que hi estan d'acord.
Entenc.
¿Llavors parlem…
d'assetjament?
Em sembla que és passar-se una mica, Ad, però…
- No em creus, papa. - No dic que no et cregui.
On vas? Espera, què fas?
Això és útil.
No ho sabia.
És només que costa de creure amb només dos símbols.
Tu envies cors a la mama, oi?
- Quan no sé què respondre. - De quin color?
- Vermell. - Amor.
Morat: vaig calent. Groc: m'interessa, i a tu?
Rosa: m'interessa, però res de sexe.
Taronja: estaràs bé. Tot té un significat.
Tot té un significat.
Això…
Llavors és bon senyal que només li enviï el vermell a la mama.
Molt bé.
Et podria ensenyar 15 missatges més que van enviar a en Jamie.
Diferents emoticones que volen dir el mateix.
A veure…
¿Estàs dient…
que la Katie era la líder d'això de l'incel?
És això? Assetjava en Jamie? Sí?
Papa, no ho sé, no els conec.
Van dos cursos per sota. És només el que he vist a Instagram.
Molt bé.
No et puc dir què va fer ell, ho saps, oi?
Tots sabem què va fer, papa.
Creia que ho havies de saber.
Feia vergonya veure't anant d'aquí cap allà.
Perdó.
No passa res.
Ho he estat fent, la veritat.
A veure…
Això d'Instagram t'afecta a tu?
- No parlem de mi. - Ja ho sé.
Però t'afecta, xaval?
No em diguis xaval.
Li ho dius als altres, però a mi, mai.
Perdona'm.
No passa res.
Tinc Instagram, però no publico res.
- I estàs bé? - Sí.
- Escolta'm. - Sí.
- Gràcies, d'acord? - Sí.
- T'ho agraeixo. - Ja.
Molt bé.
Hauria de tornar per a l'última classe.
Molt bé, ves.
Ei, grà…
Ho recullen tot.
Estàs bé?
Sí.
- No hem entès res d'Instagram. - Què vols dir?
- La Katie assetjava en Jamie. - Ai, no.
Era això.
Coses d'incel, ja saps què vol dir.
Sí.
Jo no, què és?
Tota aquella merda de l'Andrew Tate i els cèlibes involuntaris.
- Hòstia. - Els nois parlen d'ell.
Senyora Fenumore, moltíssimes gràcies.
- Ja pot marxar. Hem… - Gràcies.
- Moltes gràcies, un plaer. - Segurs? Els puc…
No han d'anar a cap altre lloc?
No, ja hem acabat, moltes gràcies.
M'alegra ser útil, seré al despatx si em necessiten,
però els volia donar les gràcies.
Valorem molt tot el que han fet.
- Gràcies. - No es mereixen.
- Gràcies. - Adeu.
- A reveure.
Que fort…
Doncs sí.
Saps què? No suporto aquest puto lloc.
- Ets tu qui volia venir. - Ja ho sé, però…
A tu et sembla que algú està aprenent res aquí?
Sembla un puto corral.
Vídeos en totes les classes.
El senyor Malik entrant i sortint quan vol.
- I la pudor que deies. - Una pudor de collons.
Totes les escoles igual.
Vine aquí un moment.
Analitzem el que tenim.
Hi deuen haver professors i alumnes bons.
- La meva escola era una mica així. - I com vas sobreviure?
Tenia una bona professora, la Sra. Benton, una crac.
Ensenyava plàstica i fotografia.
M'agradava dibuixar i així.
Que bé.
Tots els nens necessiten una cosa que els faci sentir bé amb ells mateixos.
Vols fills?
- No m'ho havies preguntat mai. - Ja ho sé, és que…
No és una cosa que es pregunti als col·legues.
Als amics, sí. Però no.
No en vull.
- Jo no en volia. - No?
Però me l'estimo molt.
Està bé?
Feia temps que no em parlava tant, així que…
Deu ser un bon senyal, no?
Sí, però… És només que…
De vegades, crec que no soc un bon pare per a ell, m'entens?
Et conec i sé que ho pots ser, saps?
Ja.
Molt bé, mira…
- No tenim el ganivet. - No.
Però…
Tornem a la comissaria, no creus? Ja tenim el que necessitem.
- Misha. - Què?
Tu no suportaves ser aquí, oi? T'entenc.
- Què passa? - No és això.
- Saps què no m'agrada de tot això? - Digues.
El criminal sempre s'emporta la portada: "Un home viola una dona."
Hem seguit la ment d'en Jamie tot aquest cas.
Oi? La Katie no és important, ho és en Jamie.
Tothom el recordarà a ell, però ningú a ella.
Això és el que em molesta, el que m'empipa.
Crec que t'equivoques, som aquí per la Katie.
Som aquí pels seus pares, per trobar respostes.
La nostra feina és entendre per què.
No ho pots entendre. Et penses que pots?
Tenim el vídeo: sabem què va fer.
No ho sabràs. Mira tot el que hem vist.
No sabràs per què i ja està.
Mira, Mish, ves a la comissaria.
- Tornaré a parlar amb en Ryan. - Ja hi has parlat.
Ja ho sé, però ens amaga alguna cosa, ho sé.
- Vens o no? - Càgondena.
- Senyor Malik. - Hosti, tu…
Els puc ajudar?
- Vull parlar amb en Ryan. - Pot parar el vídeo?
- Aquest tros mola. - Un moment. Ryan.
- Ryan. - Ves.
- Hòstia! - Ryan!
Vine aquí, Ryan!
No corris.
Atura't.
Que paris!
Ei!
Ryan, atura't!
Vine aquí!
Ryan!
No t'atreveixis.
Merda.
Ei!
Vine aquí!
Merda.
Apartin-se!
Ryan!
Compte amb la carretera!
Merda.
Ei.
On vas? Atura't.
Vine aquí, hòstia. Què collons fas?
Vine aquí.
- Què és "incel" per a tu? - Què?
La Katie li deia a en Jamie incel. Què vol dir?
- Qui li ho ha dit? - L'assetjava?
- Per què sempre parla amb mi? - Com?
- Parli amb en Tommy! - A la merda en Tommy!
Què hi té ell a veure? Tu coneixes en Jamie.
- Ell coneix en Jamie. - No tant com tu.
Mira, et faré una pregunta i vull una puta resposta.
- M'entens? - Sí!
- El vas ajudar amb el ganivet? - No.
Ryan, no juguis amb mi. El vas ajudar?
- No. - Ei!
Hi ha nena morta, ho entens, hòstia?
- Molt bé. - Respon la pregunta. Parla.
Era…
Era el meu ganivet.
- No volia que canviés res. - Hòstia.
- Pensava que només l'espantaria. - On és?
No ho sé.
- On collons és? - No ho sé!
- Te'n vens amb mi. - Què?
- Estàs arrestat. Para! - Deixi'm anar!
Ryan Kowalska, t'arresto com a sospitós de conspiració d'assassinat.
No cal que parlis, però perjudicarà la teva defensa
si no dius alguna cosa en la qual et bases més tard al judici.
Tot el que diguis es podrà utilitzar com a prova.
Deixi'm anar!
No hi vull anar!
Deixi'm anar!
Càgondena…
Deixi'm anar!
Feia anys que no corria així.
Deixi'm anar!
Collons.
- Te n'encarregues tu? - Sí.
Registra'l i avisa tothom que calgui.
Sí, d'acord.
I també…
acusa en Jamie.
Sense tu?
Sí, ja tenim tot el que necessitem, oi?
Sí.
Estàs bé?
Sí, estic bé.
M'he d'encarregar d'un assumpte.
- Segur que estàs bé? - Sí, fins ara.
Molt bé, fins ara.
Merda.
Adam!
Com estàs?
- Vine. - No cal que em portis, agafaré el bus.
No és per això. Vine aquí.
Mira…
Tinc gana.
Sí? I pensava…
Anava a agafar unes patates i un refresc. T'hi apuntes?
- Tens feina. - Ja ho sé.
Ja quasi ho tenim i ho enllestirem aviat.
Tinc una mica de temps lliure i el vull passar amb tu,
perquè t'estimo.
Entesos?
Bé, podria menjar alguna cosa.
Bé, gràcies, va, puja al cotxe.
Deixa la motxilla darrere i corda't el cinturó.
Què, les classes? Què has tingut avui?
Mates, química i francès.
Français?
Parles francès?
Sí.
Va, que t'escolto.
Je m'appelle. ¿Cómo está? Ça va bien.
Si'l vous plaît?
Prou, prou, t'estàs carregant l'idioma.
On podem comprar les patates?
- Hi ha un xinès a Chapel Hill. - Per què menjaríem patates en un xinès?
És el millor: patates amb sal i pebre, amb salsa barbacoa…
- Una mica de maionesa a l'hamburguesa. - Ja pot ser bo.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro