ADOLESCENT
3. DEN
Adame,
jsem před vaší školou.
Asi budu muset jít do tvojí třídy.
Nechám tě na pokoji.
Mohli jsme sem poslat někoho služebně mladšího.
Víš to, že jo?
- Dobrý den. - Paní Fenumoreová?
- Ano. - D. I. Bascombe.
- Jste moc hodná. - D. S. Franková. Těší mě.
Děkuju, že jste přišli.
Právě jsme všechny pustili dovnitř, můžou být dost citliví.
Ano, víme. Nebyli bychom tu, kdyby to nebylo důležité.
- Děkuju vám. - Prosím.
Zapíšu vás a pak vás provedu.
- Dobrý den. - Až po tobě.
Tommy!
- Můžeš? - Zatím čau.
Je tu policie.
Jasně že jo.
Jsou všude.
Nelíbí se mi to.
Jo, mně taky ne.
Ozval se ti?
Všichni o něm mluví. Psal jsem mu.
Jo.
Neodpověděl mi. Tobě?
Ani neodpoví. Těžko u sebe bude mít telefon.
Myslíš, že je to pravda?
- Jo. - Myslíš, že to Jamie udělal?
- Jo. - Byli u vás doma?
- Jo. - Ptali se na ten nůž?
- Jo. - Co jsi řekl?
Já… Táta chce, ať o tom s tebou nemluvím.
- Zuřil? - No jasně. Vaši nezuřili?
Ne, naši… Nic neříkali.
- Nechci mít průšvih. - Taky že nemáš.
- Ani nechci, aby ho měl Jamie. - Jo.
Tak ten ho má.
Debile.
Adame,
jsem před vaší školou.
Asi budu muset jít do tvojí třídy.
Nechám tě na pokoji.
Adame.
- Dej mi libru dvacet. - Fredo.
- Dělej. - Nemám peníze.
- Dej mi libru dvacet. - Fredo, nech ho být.
- Potřebuju libru dvacet. - Ne, ty máš obědy zdarma.
Volalo mi čtrnáct rodičů. Čtrnáct. „Je vaše škola bezpečná?“
Bože. Co jim říkáš?
Říkám jim, že se to neodehrálo v areálu školy.
A pak spustí o ochrance a detektorech kovů.
Prý musíme udělat místnost na podporu truchlících.
Takže je z nás ochranka a sociální pracovníci? Paráda.
Bojím se, jak se to dotkne dětí. Je to silný kafe.
- Dej na to pozor, jo? - Dobře.
Děkuju.
Tu košili, prosím.
- Ty taky, Seane. - Promiňte.
O co jí kurva jde? Do prdele.
Pojď zjistit, co říkají kluci.
- Víš co? Navrhuju Jamieho zmlátit. - Ne, kámo, to nemá cenu.
- Vloupáme se. - Vloupáme? A jak jako?
- Sklapni. - Jste z Heywood Street?
Ano.
Do tříd!
Ahoj, Jade.
Půjdeš s námi do kanceláře?
Ano?
- Děkuju. - Díky.
Posaď se.
Děkuju. Posaďte se.
- Pojď, ty běž tam. - Dobře.
- Tady. - Díky.
Za málo. Prosím.
Děkuju.
- Ahoj, Jade. - Ahoj.
V pohodě?
Já jsem D. I. Bascombe. Tohle je D. S. Franková.
A tohle je paní Fenumoreová. Je ze školy.
Bude na všechno dohlížet z pohledu školy
a poskytovat podporu, když ji budeš potřebovat.
Učím na prvním stupni, Jade.
Jade, jsme opravdu vděční, že jsi ochotná si s námi promluvit.
Já jsem ochotná?
Já myslela, že mě zavolali od oběda.
Chtěli jsme s tebou mluvit doma,
ale máma nevěděla, kdy se vrátíš, takže…
- Podívej, jestli můžeme, chtěli jsme… - Můžete.
Jsem hlavní vyšetřovatel Katiina případu.
Tady je moje vizitka.
Vepředu je číslo na stanici a vzadu referenční číslo případu.
To abys mohla sledovat vývoj v Katiině případu.
- Vezmi si ji. - Ty brďo!
Trošku křiklavá, ne?
Dobře.
Můžeme ti říct, že jsme zatkli jednoho podezřelého.
Jo, Jamieho.
Ale potřebujeme další informace.
O vražedné zbrani, kterou zatím nemáme,
i o tom, proč to podezřelý udělal.
Jade, byly jste s Katie dobré kamarádky, že ano?
Nejlepší. Zeptejte se, koho chcete.
Pověz nám o ní.
Nemáte ve škole syna?
Jo.
Adama, že jo?
- Jo. - Nepovedl se, víte?
Nemá vaše lícní kosti.
- Nechápu, jak to… - Povíte mi o něm?
Poslouchejte.
Stačí vám vědět, že je mrtvá.
To je špatně. Protože ji pobodali.
Lepšího člověka jsem neznala. Tečka.
Jade,
byla Katie šťastná?
- Sama se nepobodala. - Jaký měla vztah s chlapci?
S Jamiem? Nepřibližovala se k němu.
- Vážně? - Jo.
Zajímavé. Takže ho neměla ráda?
Máme její příspěvky z Instagramu, podle kterých byli přátelé.
- Takže chcete vinu svalit na ni? - Ne.
Máte video, každý to ví.
Proč se ptáte mě? Máte řešit toho, kdo ji zabil.
- Nechceme, abys mluvila špatně o… - Ale chcete!
- Chcete! Vždyť já to slyším. - Ne, Jade.
- Můžu jít? - Trochu slušnosti.
Nemám náladu. Můžu jít, pančelko z prvního stupně?
Paní Fenumoreová, to je v pořádku. Můžeš jít, Jade. Děkuju.
Jste na hovno. Vy že jste u policie nejlepší?
Jade.
Moc mě to mrzí. Je rozrušená.
- Budeme pokračovat? - Chcete?
- Jo? - Jo, jdeme.
- Tak jo. - Mrzí mě to.
To nevadí.
Začneme v 8. G.
- V Jamieho třídě. - Víme.
S některými chlapci jste už mluvili. S Ryanem a Tommym.
To o tomhle případu vědí všichni všechno?
Myslím, že toho všichni budou vědět víc, než si myslíte…
- Chápu, ale neměli by. No nic, pojďme. - Bože…
Kluci! Nechte toho. Posaďte se…
Všichni se posaďte!
Jamesi! Odložte prosím ty telefony.
- Kde je pan Malik? - Má zpoždění. Nebonzněte ho.
- To je detektiv inspektor Bascombe. - Ahoj.
Chce s vámi se všemi něco probrat.
Dobře, podívejte, jak možná mnozí z vás vědí…
Moc se omlouvám. Detektiv seržant Franková?
- Franková. V pořádku. - Promiňte.
V pořádku. Jak možná mnozí z vás vědí,
došlo předevčírem večer k tragické události.
Jedná se o úmrtí jedné vaší spolužačky.
- Udělal to Jamie? - Poslouchej.
Ty vole, udělal to!
- Pozor na pusu, prosím! Dost. - Klid, prosím. Provedli jsme zatčení.
Tady jsme proto, že jsme zatím nenašli vražednou zbraň.
Vím, že to zní hodně vážně a děsivě,
ale možná máte informace, které potřebujeme.
Proto vás prosíme.
Jestli potřebujete, přijďte si promluvit.
- Je pravda, že máte video? - Prosím.
Pokud máte jinou záležitost spojenou s tímto případem,
přijďte za námi…
Pane učiteli, zachránili jsme vás.
Omlouvám se. Vy asi budete od policie.
„Vy asi budete od policie!“ Já vás žeru!
Pane Maliku.
Dám panu učiteli vizitku. Je na ní číslo na policejní stanici.
Když budete mít informace, řekněte panu učiteli a on řekne nám.
- Díky. Mějte se. - Díky.
Díky moc. Ano, teď se vrátíme k filmu, takže…
Ano, Marie, vyndej si propisku.
Já propisku nemám.
Můžete na slovíčko?
Proč každá škola smrdí?
Je to jako směs zvratků, zelí a masturbace. Je to hnus.
Jo, jasně.
Fakt myslíš, že tu najdeme ten nůž?
Možná máme důkazů dost. Možná.
Ale jestli ten nůž nenajdeme, má eso v rukávu, že jo?
Víš, jak to chodí. A viděli jsme ho na záznamu jít kolem školy.
- Byla tma, vím… - Jo, chápu.
A nemám motiv.
Vím, že potřebuješ motiv.
Popravdě nechápu, co tu Jade tak rozčílilo.
Je rozhozená. To budou všichni.
Já vím, to chápu. Jen se tvářila, že Katie Jamieho nenáviděla.
Moc mě to mrzí. Není plně kvalifikovaný.
- V pořádku. Děkuju. - Pokračujeme?
Pojďme.
Všem jsem poslala zprávu, že přijdete.
Chcete školní trest?
Můžu vás poslat na samotku, žádný problém.
Telefony jsou zakázané.
Jak vidíte, rozrušilo to i všechny učitele.
Všichni jsou úplně zničení.
Učila jsem Katie v páté třídě.
Pálilo jí to.
Taková krásná holčička.
Trochu upovídaná, ale…
Myslela jsem, že v životě něco dokáže.
Ano, je to pro všechny hrozný šok.
Ano, je to zdrcující.
Pojďte za mnou. Budeme… pokračovat.
Ahoj.
- Netuším. - Ahoj.
Ne, jde o to…
Dávej pozor, jestli ve třídě někdo nebude reagovat zvláštně.
- Promluvíme si s nimi po vyučování. - Jo.
Dobře.
Jinak když budete chtít, dám vám jakákoliv jména nebo adresy.
Dobře, paní Fenumoreová. To by bylo užitečné.
- Snažím se pomoct. - Můžeme jít do 10. G?
Ano, jistě. Pan Curtis.
To je skvělá otázka, Andrew.
- Promiňte. - Potřebuju…
Tak a dost! Už ani slovo. Polož tu tužku.
- No ty vole. - Ruce dolů a sledujte to video.
Dobrý den, pane Curtisi, můžeme jít dál?
- Policie chce mluvit s dětmi. - Těší mě.
Těší mě.
- D. S. Franková. - Těší mě.
- Děje se něco? - Jen si krátce promluvíme s dětmi.
Dobrá, tohle je D. I. Bascombe a D. S. Franková
z policie na Heywood Street.
Chtějí mluvit o tom, co se stalo Katie.
Přišli, protože jim na škole záleží,
a jak mnozí víte, D. I. Bascombe je také Adamův táta.
- Adame. - „Fízlové.“
To by stačilo.
- Přestaň, Fredo. Tak dost! - „Fízlové.“
Uvidíme se po hodině. Promiňte, to je nepřijatelné.
- V pořádku. - Trochu respektu.
Přátelé, nechci vás zdržovat dlouho.
Víte, že předevčírem večer v našem městě došlo k hroznému zločinu.
Přišli jsme, protože se snažíme pochopit, co…
To se mi snad zdá. Moc mě to mrzí.
- Udělejte spořádanou řadu. - Moc mě to mrzí.
Musíme děti vyvést ven.
Máme všichni vyjít ze školy.
Udržujte rovnou řadu.
- Je to teroristický útok? - To ne.
Nepobíhejte. Běžte v řadě.
A jdeme rovnou k tenisovým kurtům. Žádné zdržování.
Není čas brát si věci. Běžte rovnou ven.
Díky.
Bude to falešný poplach.
I když loni někdo hodil rachejtle do počítačové učebny.
Byl tu požár.
- Byly v akci deset kusů za libru. - To potěší.
To nebylo dobré, ne… Ale rozšíření požáru jsme zabránili.
Nebyli jste tu? Byla tu policie.
- Ne, my ne. - Ne? Hodně nám pomohli.
Dobře, půjdeme až na tenisové kurty. Pojďte za mnou.
- Honem! - Díky.
V pohodě?
- Ztrácíme tu čas. - Rychle.
- Nezastavujte se. - Pokračujte.
Moc děkuju.
Pokračujte.
- Kam jdeme? - Shromáždíme se na tenisových kurtech.
Pane Maliku, můžete na okamžik?
Ano.
- Četl jsem vysvědčení od vás. - Ano.
Jamie se učil dobře, že?
- Můžeme tady mluvit? - Ano.
Jenom… nenaznačovalo nic, že je nešťastný?
Jsem třídní jenom formálně…
Ale učitel jste.
Ano, ale učím dějepis. Nesetkávám se s ním. Já ne…
Já ne… Nevěděl bych to, rozumíte? Já…
Tyhle děti jsou nezvladatelný. Co se ode mě kurva čeká?
Pojďte, dámy.
Tak jo, 9. G, do řady, jdeme!
Žádné blbnutí. Zařaďte se.
Zůstaňte prosím v řadě.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Hej!
Ryane!
Co jsi proved?
Ty hajzle zasranej! Zabils mi kámošku.
Ty posranej… posranej…
- Kurva! - Jade!
Kurva… Zabil mi kámošku!
- Nezabil! - Hajzl pošahanej! Nechte mě!
- Uklidni se, nech toho. - Nechte mě!
Ten hajzl mi zabil kámošku. Ty vrahu zasranej!
- Odveďte ji k paní učitelce Baileyové! - Posaď se.
Pomalu. To je ono.
Odvedu ho na ošetřovnu. Zranil sis hlavu?
- Ryane, spadl jsi na hlavu? Dobře. - Jo.
Zmlátila tě holka, ty máslo.
Buď zticha.
Postavte se do řady.
Viděli jste? Ryana zmlátila holka!
Takže naposled. Zpátky do řady! Ty! Postav se do řady.
Toby!
- Špatně jsi dopadl na nohu? - Budete všichni po škole!
Do řad! A mobily pryč.
- Holky, vážně. Zpátky do řady. - Nepůjdeme zpátky k 10. G?
Ne. Chceme mluvit s Ryanem.
- Pojďme za Ryanem. - Bude na ošetřovně.
Nevadí, půjdeme tam. V pořádku.
- Dobře. - Ano?
- Snad je v pořádku. - No tak, 10. G!
To je naprostý chaos.
Pokračujte, prosím.
Děkuju.
Běžte dovnitř, zpátky do třídy. Děkuju.
Pohyb.
Na TikToku všem to natři, vlastní vejvar ve třinácti.
Odlož ten telefon a zpátky do třídy!
- Buďte zticha. - Prosím?
Proboha.
Pokračujte prosím po schodech nahoru. Jdeme.
- Určitě nehoří? - Ne, nehoří. Do třídy. Díky.
Vážení, pokračujte, prosím.
Pokračujte. Děkuju vám.
- Zpátky do tříd. - Děkuju.
- Co nejrychleji. - Nahoru.
- Pardon. - To nic.
Nestrkejte se.
Děkuju.
Tak, výborně.
Do třídy. Výborně.
A jsme tady.
Ahoj, Carlo. Můžeme dál? Policie chce mluvit s Ryanem.
Jasně. Jen něco zkontroluju.
Tak, dívej se na mě, na můj nos.
Fajn, vypadá to dobře. Ale spadl jsi na hlavu.
Promiňte, nevadí, když si s Ryanem promluvím?
- Můžeme, Ryane? - Jo.
- Dobře. - Děkuju. V pořádku?
- V pořádku. - Děkuju.
- Přisednu si, ano? - Ano.
- Dobrý. - Můžu, Ryane?
- Jo. - Jo?
Děkuju.
To bylo…
trochu divoký, co?
- Jo. - Asi budeš mít monokla.
- No, doufám, že ne. - Jo.
Když mně bylo asi jako tobě,
úmyslně jsem narazil do zastávky, protože jsem chtěl monokl.
- Co? - Já vím, šílený.
Radši se neptej.
Asi jsem byl o něco mladší. Bylo mi tak devět.
- A povedlo se? - Chtěl jsem vypadat jako kovboj.
Nakonec jsem přišel o zub a vypadal jako…
To tu nemůžu říct. Ale bolelo to.
Je šílený, co nám mozek v mládí poroučí, že jo?
- Ve škole jste ale byl oblíbený. - Proč myslíš?
Vím to. Určitě.
Ale jo. Když jsem shodil to obrovský afro, co jsem měl.
Máma mi dlouho nedovolila se ostříhat, takže…
Když jsem si nechal udělat fade, všechno bylo jinak.
- Jo. - Je pro tebe popularita důležitá, Ryane?
- Jasně. - Jo?
- Jo. - Když jsme mluvili minule…
- Prej jste mluvili i s Tommym. - Jo.
Táta mu nedovolí nic říct.
To je fakt. Není to úplně správné, ale…
Chtěl bys opatrovníka nebo advokáta, Ryane?
- Ne, díky. - Dobře.
Byl jste fakt populární?
- Jo. - U holek a tak?
Nestěžuju si.
Nezdá se mi, že máte vyražený zuby.
Ty mi nevěříš, co? Ukážu ti to. Podívej. Vidíš?
- Jo. - Jo.
- To je korunka, nebo plomba? - Plomba.
Já mám všechny zuby.
- Čistím si je mega pečlivě. - Dobře.
Nevím, proč na nich tolik záleží, ale… záleží.
Jo.
Hele, kamaráde, my…
Získáváme jasnější představu o tom, co se kde té noci stalo.
Ale jsou tu pořád tři věci, se kterými nám můžeš pomoct.
Dobře, Carlo, můžu už jít? Protože…
Ještě bys tu měl chvíli zůstat. Ano?
Dobře.
Pardon, co jste to říkal?
Hele, potřebujeme vědět, co Jamie zamýšlel.
- Jasně. - A co ho motivo…
Rozumíš slovu „motivovalo“?
Jo, i „zamýšlel“.
Dobře. Co ho motivovalo k tomu, aby udělal…
Proč udělal to, co udělal? S tím bys nám možná mohl pomoct. A…
Například působil ten večer spokojeně, nebo smutně?
Já nevím. Normálně.
Dobře. O čem jste mluvili?
O ničem. Jen jsme byli venku.
Tohle ti bude… připadat jako hloupá otázka, ale poslyš…
Mluvil s tebou někdy Jamie o svých pocitech? Jak se cítil?
To ne.
- Ne? - Ne.
Můžeme mluvit o Katie?
Já o ní vlastně nic nevím, tak…
Můžeme mluvit o tom, co o ní Jamie říkal?
Já jsem…
O tom, co udělá, jsem vůbec nevěděl.
Dobře.
Popsal bys Katie a Jamieho jako kamarády? Ano?
To spíš ne. To ne.
Jak říkám, moc jsem ji neznal.
Můžu už jít? Protože mi nic není.
- Ryane. - Počkej.
Ještě jsme neskončili. Mám ještě jednu otázku a je důležitá.
Pořád jsme nenašli nůž, který Jamie použil…
Jasně, ale už musím jít. Chtějí mě nechat po škole.
- Nenechají. Prosím… - Musím se vrátit.
Praštil ses do hlavy. Můžeš se vrátit? Ryane!
…podstatné jméno rodu mužského, je pod oknem, což je rod ženský.
Napij se vody.
- Nechci. - Paní Baileyová?
- Ano. - Zavolali mámě.
Děkuju.
- To myslíte vážně? - Máma se to musí dozvědět.
Bude naštvaná, že musí odejít z práce.
Co…
Jak jste na tom? Už spolu vycházíte líp?
Jo, je to v pohodě.
Říkala jsem, že by dnes bylo lepší zůstat doma, viď?
A kam jako mám jít?
Máma nemá ráda, když jsem doma bez ní. Nebudu se někde toulat…
Já se nechodím toulat.
Katie chodila, takže…
Víte, šla bych k ní domů.
- Tam bych šla, kdybych nebyla tady. - No tak tam běž.
Ne.
Jen běž k ní domů. Její rodiče tě určitě rádi uvidí.
Ne, věřte mi. Věřte mi, že ne.
Paní učitelko?
Ano?
Mám průšvih?
Bože můj.
Posaď se.
Pojď, posaď se, prosím.
Ty víš, že máš průšvih.
Přijde policie k nám domů? Protože nevím, jestli…
Já nevím. To záleží na Ryanovi.
- Je to jenom malý kluk. - Tak proč jsi to udělala?
Já nevím.
Vím, že jsi zraněná a rozčilená,
ale nevíš, jestli Ryan nějak může za to, co se stalo Katie.
Povídej. Neboj.
Byla to nejlepší kámoška.
Byl to jediný člověk, který…
Jako jediná věřila, že je se mnou všechno v pořádku.
Nevím, co mám dělat.
Nevím, co mám dělat, protože… už nikoho nemám.
- Ale ano, máš. - Ne, nemám.
Ale, máš, holčičko. Máš spoustu lidí.
- Ne, nemám. Jen to říkáte. - Ne. Ale tohle…
Jade, tohle je obrovská ztráta.
Takže najdeme někoho, s kým si popovídáš.
- Dalšího cvokaře ne. - Ne.
- To ne! - S kým si popovídáš.
- To jako fakt? - Ne, zpátky do třídy nemůžeš.
- Jako vždycky. - Jade, drahoušku. Zůstaň tu se mnou.
- Jade, musíš tu zůstat. - Nechte mě.
Prosím!
Opakujte se mnou.
Jade, vrať se, prosím.
…Saúdská Arábie a Paraguay.
Jen v případě Paraguaye se rub a líc liší.
V případě Saúdské Arábie jsou obě strany zcela stejné.
A která země nemá…
Možná se to nezdá,
ale jakákoliv informace…
Opět správně.
…byli bychom rádi.
Dobře.
Díky za váš čas.
Otázky jsou rychlé a je to…
V pohodě?
Jo.
…a Vatikán.
Pojď.
Které země byly…
- V pohodě? - Jo.
Proč nejsi ve třídě?
„Douze“ bodů pro Dánsko.
Můžu s tebou mluvit?
V soukromí, prosím.
- Dobře. Paní Fenumoreová? - Ano.
- Nemáte volnou třídu? - V pohodě?
Abych si s Adamem promluvil v soukromí.
- V soukromí… Ano. - Ano?
- Pojďte za mnou. - Děkuju. Pojď.
Dole je jedna místnost.
Tudy.
Může být?
Prosím, běž.
Mám jít s tebou, nebo…
- Ne, dobrý. - Je v pohodě?
- Netuším. - Počkám na tebe venku.
- Fajn. - Nespěchej.
- Jo. Děkuju vám. - Všechno v pořádku? Dobře.
Co se děje? V pohodě?
Jde o toho kluka z vaší třídy? Toho Freda?
Ne.
- Co se děje? - Posaď se.
Adame, ty mě děsíš. Co se děje?
Jenom…
Chceš…
Říkals, že chceš mluvit s lidmi,
co ti pomůžou porozumět.
A ty mi pomůžeš porozumět? Jo? Tak to myslíš?
- Adame… - Chceš jít.
- Nechci. - Chceš do fitka nebo do práce.
- Dveře jsou tamhle. Jdi. - Jsem tady.
Máš nějaké informace? Víš, kde je ten nůž?
Řekl ti někdo něco?
Mám totiž v terénu psovody,
lidi lezou do kanálů a tak dál.
Tati.
Vázne to, protože to nechápeš.
Co nechápu?
Neorientuješ se v tom, co dělají. V tom, co se děje.
O čem to mluvíš?
Insta. Díval ses na Insta, že jo?
Jo.
Dobře. Takže jsi…
Viděl jsi,
co napsala?
Viděl.
- Jasně. - Působí mile, že jo?
Ne snad?
Ten dynamit. Co podle tebe znamená?
Nevím.
Explodující červená pilulka. Modrá: vidíš svět tak, jak on chce…
To je z Matrixu… Ty ses díval na Matrix?
Co?
- To je jedno. Jo, pokračuj. - „Matrix“.
Pokračuj.
Červená pilulka znamená: „Vidím pravdu.“ Manosféra tím vyzývá k akci.
„Manosféra“?
Do toho zapadá ta stovka. Pravidlo 80 ku 20.
Adame, poslouchej.
Můj mozek tohle nepobere. Vůbec ti nerozumím. Po lopatě, prosím.
Osmdesáti procentům žen se líbí dvacet procent mužů.
Musíš ženy obelstít, protože normálně je nikdy nedostaneš.
Osmdesát procent žen je mimo…
Říká mu tím, že je incel, tati.
Je mu 13. Jak můžeš být ve 13 v nedobrovolném celibátu?
- Tati, vím… - Kdo není ve 13 v celibátu?
Říká, že jím bude vždycky. „Jsi incel.“
Že bude, já nevím, navždycky panic.
A všichni jí dali srdíčko, což znamená, že s ní souhlasí.
Dobře.
Takže to je…
To je šikana.
To je trošku přehnané, Adame, ale…
- Nevěříš mi, tati. - Neříkám, že ti nevěřím.
Kam jdeš? Stůj. Co děláš?
To nám pomůže.
Nevěděl jsem to.
To je síla, co všechno řeknou dva symboly.
Posíláš srdíčka, že jo? Mámě.
- Když nevím, co odpovědět. - Jakou barvu?
- Červenou. - Láska.
Fialová, nadrženost. Žlutá, mám zájem a ty?
Růžová, mám zájem, ale ne o sex.
Oranžová, budeš v pohodě. Všechno něco znamená.
No to…
Tak to ještě že mámě posílám jenom červená, viď?
Dobře.
Můžu ti ukázat 15 dalších zpráv odeslaných Jamiemu.
Všechny možné emotikony. Říkají to samé.
Poslyš…
Chceš mi říct…
že Katie byla za tou věcí s těmi incely?
Tak to myslíš? Jo? Jako že šikanovala Jamieho? Jo?
Tati. Já nevím, tati. Neznám je.
Jsou o dvě třídy níž. Jenom říkám, co vidím na jeho Insta.
Dobře.
Nemůžu ti říct, co udělal. To víš, že jo?
Všichni víme, co udělal, tati.
Myslel jsem, že bys to měl vědět.
Bylo trapný se koukat, jak tápeš.
Omlouvám se.
Neomlouvej se.
Upřímně řečeno, fakt tápu.
Koukej…
Dotýká se něco z toho Instagramu tebe?
- O mě nejde. - Já vím.
Odpověz, synku.
Mně „synku“ neříkáš.
Tak říkáš ostatním. Mně tak nikdy neříkáš.
Dobře. Omlouvám se.
Ne, já…
Jsem na Insta, ale nic tam nedávám.
- A jsi v pohodě? - Jo.
- Dobře, poslouchej. - Jo.
- Děkuju. Jo? - Jo.
- Vážím si toho. - Jo.
Tak jo.
Měl bych se vrátit na konec hodiny.
Dobře. Tak běž.
Hej, díky…
Nic jim neunikne.
Dobrý?
Jo.
- Ten Instagram jsme pochopili špatně. - Jak to?
Katie Jamieho šikanovala.
- To ne. - Je to tak.
Incelové. Víte, co to je?
Jo, vím.
Ne, já nevím. Co je to?
Nedobrovolný celibát. To svinstvo kolem Andrewa Tatea.
Aha.
- Do prdele. - Vím, že o něm chlapci mluvili.
Jo. Poslyšte, paní Fenumoreová, moc děkujeme.
- Už můžete jít. My… - Děkuju.
- Děkuju. Těšilo mě. - Určitě? Můžu vás zavést…
Určitě už nechcete zavést nikam jinam?
Ne, už ne. Díky moc.
Ráda jsem vám pomohla. Kdyby něco, budu v kanceláři.
Ale chtěla bych vám moc poděkovat.
Opravdu si vážíme všeho, co jste udělali.
- Děkuju. - Za málo. Děkuju.
- Na shledanou. - Na shledanou.
No do prdele.
Jo, do prdele.
Víš co? Upřímně… Ty vole, já to tu nesnáším.
- Jsme tu, protože jsi chtěl. - Jo, já vím, ale…
Máš pocit, že se tady někdo něco naučí?
Vypadá to jak ohrada pro dobytek.
V každé hodině pouští video.
Malik přichází a odchází, jak se mu zachce.
Říkáš, že je tu smrad.
Jo, hnusnej puch jak v každý škole.
Pojď sem. Jenom na chvilku.
Ať se v tom zorientujeme.
Bude tu pár dobrých učitelů a dobrých studentů.
- Moje škola byla podobná. - Jak jsi to přežila?
Měla jsem super učitelku, Bentonovou, byla skvělá.
Učila výtvarku a fotografii.
Ráda jsem kreslila všechno možné.
Hezký.
Dítě potřebuje jednu věc, díky které má ze sebe dobrý pocit.
Chceš děti?
- Na to ses mě nikdy nezeptal. - Já vím. Ale…
Na to se člověk kolegů neptá.
Parťáka se zeptat můžeš. A ne.
Nechci.
- Já taky děti nechtěl. - Ne?
Ale mám ho moc rád.
Je v pořádku?
Takhle dlouho se mnou nemluvil ani nepamatuju, takže…
Tak to je dobře, ne?
Jo, ale… Hele, já…
Někdy si říkám, že pro něj nejsem ten pravý táta.
Víš, co myslím?
Znám tě. A vím, že jím být můžeš. Víš, co myslím?
Jo.
Dobře. Podívej…
- Nemáme ten nůž. - Ne.
Ale…
Navrhuju návrat na stanici. Co ty? Jo. Stejně už máme, co potřebujeme.
- Misho. - Co?
Nebylo ti tu dobře, co? Cítím to. Co se děje?
O to ani nejde.
- Víš, co se mi na tom všem nelíbí? - Povídej.
Na prvním místě je vždycky pachatel.
„Muž znásilnil ženu.“
Od začátku tohohle případu sledujeme Jamieho mozek.
Že jo? Katie důležitá není, Jamie ano.
Každý si zapamatuje Jamieho, ji ne.
To mě štve. To mě žere.
Podle mě se pleteš. Myslím, že jsme tu kvůli Katie.
Jsme tu kvůli jejím rodičům. Přišli jsme pro odpovědi.
Náš úkol je pochopit důvod.
To ale nejde. Ty myslíš, že jo?
Máme videozáznam. Víme, co udělal.
Důvod se nedozvíš. Vem si, co jsme viděli.
Důvod se nedozvíš. Prostě ne.
Dobře, Misho. Vrať se na stanici.
- Promluvím si s Ryanem. - Už jsi s ním mluvil.
Já vím, ale neřekl všechno. Vím, že je toho víc.
- Jdeš, nebo ne? - Do prdele.
- Pane Maliku. - Do prdele.
Prosím?
- Musím si promluvit s Ryanem. - Aspoň to stopněte.
- Teď je to dobrý. - Moment. Ryane.
- Ryane. - No.
- Ty vole! - Ryane!
Pojď sem! Ryane!
Neutíkej.
Stůj, chlapče. Ryane!
Hej!
Ryane! Stůj!
Hej! Pojď sem!
Pojď sem!
Ryane!
Ne. Neopovažuj se.
Kurva.
Hej!
Pojď sem!
Kurva.
Bacha!
Ryane!
Pozor, silnice!
Do prdele.
Hej.
Kam běžíš? Neutíkej.
Slez. Co to kurva děláš?
Pojď sem.
- Co pro tebe znamená incel? - Co?
Incel. Katie označila Jamieho za incela. Co to znamená?
- Odkud to máte? - Šikanovala ho?
- Proč se pořád ptáte mě? - Jak to myslíš?
- Promluvte si s Tommym. - Seru na Tommyho.
Co s tím má společnýho? Jamieho znáš ty.
- Jamieho zná on. - Nezná. Ne tak jako ty.
Poslouchej. Položím ti jednu otázku a chci seriózní odpověď.
- Rozumíš? - Dobře. Jo!
- Pomohls mu sehnat ten nůž? - Ne.
Ryane, nehraj si se mnou. Pomohl jsi mu?
- Ne. - Hej!
Umřela, ty vole, holka. Že jo?
- Jo. - Odpověz na otázku. Mluv.
Byl to…
Byl to můj nůž.
- Nechtěl jsem, aby se to stalo. - Do prdele.
- Myslel jsem, že ji jen vyděsí. - Kde je?
Nevím.
- Kde kurva je? - Já nevím.
- Půjdeš se mnou. - Co?
- Jo, jsi zatčen. Přestaň! - Pojď sem.
Ryane Kowalski, zatýkám tě pro podezření z přípravy vraždy.
Nemusíš nic říkat, ale obhajobě může uškodit,
když při výslechu neuvedeš něco, o co se budeš opírat u soudu.
Vše, co řekneš, může být použito jako důkaz.
Nechte mě.
Já nikam nechci.
Nechte mě.
Do prdele.
Nechte mě.
Takhle jsem neběžel několik let.
Nechte mě.
Do prdele.
- Zvládneš to? Jo? - Jo.
Jenom ho zapiš. Informuj všechny, kterých se to týká.
Jo, provedu.
A jo.
Obviň Jamieho.
Bez tebe?
Jo. Máme všechno, co teď potřebujeme. Že jo?
Jo.
Jsi v pohodě?
Jo, v pohodě.
Jenom něco potřebuju vyřešit.
- Určitě jsi v pohodě? - Jo. Zatím ahoj.
Dobře, zatím.
Do prdele.
Bože.
Adame!
Dobrý?
- Co je? Pojď sem. - Nechci svézt. Pojedu autobusem.
Ne, nenabízím ti odvoz.
Pojď. Pojď sem.
Poslyš…
Mám hlad.
A chtěl jsem…
Chci zajít na hranolky a kolu. Nechceš jít se mnou?
- Máš případ. - Já vím, že mám případ.
Už je skoro vyřešený. Brzo ho předám.
Mám chvíli čas. Chci ho strávit s tebou.
Protože tě mám rád.
Jo?
Jo, mohl bych mít hlad.
Dobře. Děkuju.
Tak pojď. Nastup si.
Dej si batoh dozadu a připoutej se, prosím.
Tak jak bylo ve škole? Co jste měli?
Matiku, chemii a fráninu.
Français?
Mluvíš francouzsky?
Jo.
Tak do toho.
Je m’appelle. ¿Cómo está? Ça va bien.
S’il vous plaît?
Tak jo, dost, to stačí. Ty ten jazyk przníš.
Kam chceš na ty hranolky?
K Číňanům na Chapel Hill.
Na hranolky k Číňanům, Adame?
Dělají je nejlíp. Se solí a pepřem. S omáčkou barbecue.
- Možná i s majonézou na burgeru. - Dobře, beru tě za slovo.
INSTALATÉRSTVÍ MILLER
Překlad titulků: Miroslav Pošta