ADOLESCENȚĂ CORUPTĂ
ZIUA A TREIA
Adam,
sunt în fața școlii tale.
Probabil va trebui să vin în clasă la tine.
Promit că te las în pace.
Am fi putut trimite un subordonat aici, știi asta, nu?
- Bună! - Dnă Fenumore?
- Da. - Sunt inspector Bascombe.
- Mersi de ajutor. - Sinsp. Frank. Încântată.
Mulțumesc că ați venit.
Tocmai ce au intrat în clase, deci s-ar putea să fie încă răvășiți.
Da, știm. N-am fi aici, dacă nu ar fi important.
- Mulțumesc. - După dv.
Semnăm la intrare și apoi vă conduc eu.
Alo, bună!
Tommy!
- Putem vorbi? - Pe mai târziu!
A venit poliția.
Sigur că da.
- Polițiști peste tot. - Nu-mi place.
Da, nici mie.
Ai vești de la el?
Toți vorbesc despre el. I-am trimis mesaj.
Da.
Nu mi-a răspuns. Ție?
E normal. Sigur nu are telefonul la el.
Crezi că-i adevărat?
- Da. - Crezi că Jamie a fost?
- Da. - Au venit la tine acasă?
- Da. - Te-au întrebat de cuțit?
- Da. - Ce ai spus?
Eu… Tata mi-a zis să nu-ți spun.
- Era supărat? - Da, desigur. Ai tăi nu erau?
Nu, doar… N-au spus nimic.
- Nu vreau să am probleme. - Nu ai probleme.
- Nu vreau să aibă Jamie probleme. - Da.
Dar are.
Tâmpitule!
Adam,
sunt în fața școlii tale.
Probabil va trebui să vin în clasă la tine.
Promit că te las în pace.
Adam!
- Dă-mi 1,20 lire acum! - Fredo!
- Dă-mi 1,20 lire! - N-am.
- Dă-mi 1,20 lire acum! - Fredo, lasă-l în pace!
- Îmi trebuie bani, dle. - Ba nu. Tu ai mese gratuite.
Paisprezece părinți m-au întrebat: „Școala dumitale e sigură?”
Doamne! Și tu ce le zici?
Că incidentul nici n-a avut loc la școală.
Apoi mă întreabă despre paznici și detectoare de metale.
Mia Taylor a spus că ne trebuie o sală pentru jelit.
Acum suntem și paznici, și asistenți sociali? Grozav.
Îmi fac griji pentru impactul asupra copiilor. E greu.
- Fii cu ochii pe ei, da? - Bine.
Mersi.
Cămașa, te rog!
- Și tu, Sean. Hai! - Scuze, doamnă.
Ce naiba vrea și ea? Fir-ar să fie!
Să vedem ce spun băieții!
- Știi ce? Eu zic să-l caftim pe Jamie. - Nu, amice, nu are rost.
- Intrăm prin efracție… - Ce? Cum vei face asta?
- Gura! - De la secția de pe Heywood?
Da.
Înăuntru!
Bună, Jade!
Intri cu noi în birou, te rog?
Bine?
Mulțumesc. Mersi.
Ia loc!
Mulțumesc, dragă. Ia loc!
- Haide! Du-te acolo! - Bine.
- Poftim! - Mersi.
Cu plăcere. Poftim!
Mersi.
- Bună, Jade! - Bună!
Ești bine?
Uite, sunt inspectorul Bascombe, ea e subinspectorul Frank.
Iar ea e dna Fenumore. E de la școală.
Va fi prezentă la discuție din partea școlii,
ca să te sprijine în caz că vei avea nevoie.
Predau la clasele inferioare, Jade. Bine?
Jade, suntem recunoscători că ai acceptat să vorbești cu noi.
Am acceptat?
Pare că am fost luată din pauză.
Am încercat să te găsim acasă,
dar mama ta nu știa la ce oră te vei întoarce…
- Dacă nu te superi, am vrut să… - Nu mă supăr.
Eu sunt anchetatorul-șef în cazul lui Katie.
E cartea mea de vizită.
Are numărul secției pe față și un număr de referință pe spate.
Ca să știi cum evoluează cazul lui Katie.
O poți lua.
E doar de imagine, nu crezi?
Bine.
Îți putem spune că am arestat un suspect…
Da, pe Jamie.
Ne trebuie mai multe informații,
atât despre arma crimei, pe care încă n-o avem,
cât și despre motivația suspectului.
Jade, erai prietenă bună cu Katie. E adevărat, nu?
Cea mai bună.
Toată lumea știe.
Ne povestești despre ea?
N-ai copil la școala asta?
Ba da.
Adam, nu?
- Da. - Nu-i ca tine, dacă nu știai.
Nu are pomeții tăi.
- Nu văd ce legă… - Îmi povestești despre el?
Ascultă!
Un lucru trebuie să știți: e moartă.
Și nu trebuia. Căci a fost înjunghiată.
Era cel mai bun om pe care-l știam. Atât.
Jade,
Katie era fericită?
- Nu s-a sinucis. - Cum se avea cu băieții?
Cu Jamie? Nici nu se apropia de el.
- Serios? - Da.
Interesant. Vrei să spui că nu-l plăcea?
Fiindcă am găsit postări care sugerează că erau prieteni.
- Încerci să dai vina pe ea? - Nu.
Aveți clipul, deja se știe.
Ar trebui să vă ocupați de ucigașul ei.
- Nu vrem să o bârfești pe… - Ba da!
- Ba da! Îmi dau seama ce-mi cereți. - Nu, Jade.
- Pot pleca? - Fii politicoasă!
Nu am chef azi. Pot pleca, dnă Clase Inferioare?
Dnă Fenumore, e în regulă. Poți pleca, Jade. Mulțumesc.
Penibil… Voi sunteți cei mai buni din poliție?
Jade!
Îmi pare rău. E tare supărată.
- Trecem la următorii? - Continuăm?
- Da? - Da, sigur.
- Bine. - Îmi pare rău.
E în regulă.
Începem cu a 7-a G.
- Clasa lui Jamie. - Știm.
Și ați vorbit cu câțiva dintre băieți. Ryan și Tommy?
Toată lumea știe totul despre acest caz?
Veți tot afla că lumea știe mai multe decât credeți…
Înțeleg, dar n-ar trebui. Nu contează. Să intrăm!
Copii! Încetați! Stați…
Toată lumea să se așeze!
James! Lăsați telefoanele, vă rog!
- Unde e dl Malik? - Întârzie. Nu-l pârâți!
- El e inspectorul Bascombe. - Bună!
Vrea să vorbească despre ceva cu voi.
Bine. După cum s-ar putea să știți deja…
Îmi pare rău. Subinspectorul Frank?
- Frank. E în regulă. - Scuze.
E în regulă. După cum s-ar putea să știți deja,
a avut loc un incident tragic alaltăseară.
A implicat decesul uneia dintre colegele voastre.
- Jamie a fost? - Ascultați-l!
Drace, el a fost!
- Nu mai înjura, te rog! Încetează! - Calmați-vă! Am făcut o arestare.
Dar suntem aici pentru că încă nu am găsit arma crimei.
Bine. Știu că sună serios și înfricoșător, dar e posibil să aveți informații utile.
Vă rugăm să veniți la noi și să ne povestiți dacă știți ceva, bine?
- Chiar aveți un clip? - Te rog!
Pentru orice alte situații, alte probleme legate de caz,
vă puteți adresa nouă…
Dle Malik, v-am luat apărarea.
Scuze că am întârziat. De la poliție?
„De la poliție?” Vă ador, dle Malik!
Dle Malik.
Îi dau dlui Malik cartea mea de vizită. Are numărul secției de poliție.
Dacă vreți să vorbim, dacă știți ceva, îi spuneți lui și ne anunță el.
- Aveți grijă! - Mersi.
Mulțumesc mult. Da, ne întoarcem la videoclip, deci…
Marie, ține pixul aproape!
N-am pix, domnule.
Putem vorbi, dle Malik?
De ce școlile miros așa?
Un amestec de vomă, varză și masturbare. Oribil miros!
Da, sigur.
Chiar crezi că vom găsi un cuțit aici?
S-ar putea să avem destule probe.
Dar, dacă nu găsim cuțitul, are o portiță, nu?
Știi cum stă treaba. În clip, se vede trecând pe lângă școală.
- Era întuneric, știu… - Da, știu.
Și nu știu mobilul crimei.
Știu că ai nevoie de mobil.
Sincer, nu înțeleg de ce fata aia, Jade, era atât de furioasă.
E supărată. Toți sunt supărați.
Știu. Înțeleg. Doar ziceam că a făcut să pară că Katie îl ura pe Jamie.
Îmi pare rău. Dl Malik e proaspăt angajat.
- E în regulă. Mulțumesc. - Continuăm?
- Haideți! - Nu mă bucur.
Le-am transmis tuturor că veți veni.
Vreți să ajungeți la izolare?
Pot să vă trimit acolo fără să stau pe gânduri.
Și n-aveți voie cu telefoane.
Și profesorii sunt foarte afectați, după cum vedeți.
Doar… Toată lumea e distrusă.
I-am predat lui Katie într-a patra.
Era tare deșteaptă.
O fetiță tare frumoasă.
Vorbea puțin cam mult,
dar credeam că avea să facă ceva cu viața ei.
Da. E un șoc pentru toată lumea, nu?
Da. E îngrozitor.
Bine, după mine! Vom continua.
Bună!
- Habar n-am. - Ce faci?
Nu, chestia e că…
Fii atentă la copiii care reacționează ciudat cât suntem acolo!
- Vorbim cu ei după școală, da? - Da.
Bine.
Să știți că vă pot oferi orice nume sau adrese doriți.
Bine, dnă Fenumore. Asta ar fi de ajutor.
- Atât vreau, să ajut. - Mergem la a 9-a G?
Da, desigur. La dl Curtis.
E o întrebare grozavă, Andrew…
- Scuze! - Am nevoie…
Da, atât! Gata. Lăsați pixurile jos!
- La naiba! - Mâinile jos, uitați-vă la clip!
Bună ziua, dle Curtis! Putem intra?
- Poliția vrea să vorbească cu copiii. - Dle…
Totul bine?
- Sinsp. Frank. - Salut!
- Totul e în regulă? - Vreau să discutăm cu copiii.
Inspectorul Bascombe și subinspectorul Frank,
secția de pe strada Heywood.
Vor să vă vorbească despre Katie.
Sunt aici fiindcă le pasă de școală
și, după cum mulți dintre voi știți, insp. Bascombe e tatăl lui Adam.
Adam.
Gata, ajunge!
Termină, Fredo! Am zis să termini.
Ne vedem după ore. Îmi pare rău. E inacceptabil.
- Nu-i nimic. - Fii mai respectuos!
Copii, nu vreau să vă țin mult, bine?
Știți că a avut loc un omor groaznic în orașul nostru alaltăseară,
iar noi am venit încercând să înțelegem ce…
Nu se poate. Îmi pare rău.
- Bine, alinierea! - Îmi pare rău pentru asta.
Îi scoatem pe copii afară.
Trebuie să ieșiți în ordine din școală. Aliniați-vă, dacă se poate!
- Domnule, credeți că e terorism? - Nu.
Nu fugiți! Rămâneți în rând!
Bine, direct pe terenurile de tenis. Nu vă prostiți!
Nu vă puteți lua lucrurile. Direct jos, repede.
Mulțumesc.
Sigur e alarmă falsă.
Deși cineva a aruncat niște artificii în laboratorul de informatică anul trecut.
A fost incendiu.
- Se vindeau cu o liră la Crowthers. - Păcat!
Într-adevăr. Dar am reușit să-l stingem, așa că…
Ați fost atunci? A venit poliția.
- N-am fost noi. - Nu? A fost de mare ajutor.
Bine, vom merge pe terenurile de tenis. Urmați-mă!
- Repede! - Mersi.
Ești bine?
Grăbește-te! Repede.
- Tot înainte! - Haideți!
Mulțumesc mult.
Mergeți!
- Unde mergem? - Ne adunăm pe terenurile de tenis, bine?
Dle Malik, putem vorbi puțin?
Da.
- V-am citit rapoartele școlare. - Da.
Jamie era un elev bun, nu?
- Avem voie să vorbim aici? - Da.
Vreau să știu, au existat semne de nemulțumire?
Sunt doar diriginte. Adică…
Sunteți profesor.
Da, dar predau istorie. Nu predau la clasa lui. Eu nu…
Eu nu… N-aș avea de unde să știu…
Copiii ăștia sunt imposibili. Ce ar trebui să fac?
Zău, fetelor!
A 8-a G, în rând, haideți!
Știți foarte bine. Nu mă joc. În rând!
Puteți sta în rând?
- Totul e în regulă? - Da.
Ryan!
Ce ai făcut?
Ticălosule! Mi-ai ucis prietena!
Nenorocitule…
- Ce naiba! - Jade!
Neno… Mi-a ucis prietena!
- Ba nu! - Ciudatul! Lăsați-mă, doamnă!
- Calmează-te! Gata. - Lăsați-mă!
Ciudatul ăla mi-a ucis prietena! Ucigaș nenorocit!
- Du-o la dna Bailey! - Bine, ridică-te!
Încet. Așa.
Îl duc la cabinet. Te-ai lovit la cap?
Ryan, ai căzut pe cap? Bine.
Te-a caftit o fată, fraierule!
Gura!
Mergem în clasă, dar mergem foarte încet.
Ryan și-a furat-o de la o fată!
Nu mai repet. În rând! Tu! În rând!
Toby!
- Te-ai lovit la picior? - Vă țin pe toți după ore!
În rând! Și telefoanele în buzunare.
- Fetelor, serios! Înapoi în rând! - Înapoi la a 9-a G.
Nu. Vrem să vorbim cu Ryan.
- Haideți la Ryan! - E cu asistenta…
E în regulă. Mergem acolo.
- Bine. - Da?
- Sper că e bine. - Hai, a 9-a G!
E haos total.
Tot înainte, vă rog!
Mulțumesc.
Înapoi în clasă. Mulțumesc.
Tot înainte!
Înăuntru, ești pe TikTok Și urăști un adolescent
Eu fac bani la 13 ani
Lasă telefonul, înapoi la ore!
- Mai tăceți, doamnă! - Poftim?
Doamne ferește!
Am spus „tot înainte”! Pe scări. Hai!
- Sigur nu a luat foc? - Sigur. Hai la ore!
Bine, copii. Tot înainte, vă rog!
Tot înainte! Mulțumesc.
- Înapoi în clase. - Mulțumesc.
- Cât mai repede. - Sus.
- Scuze. - Nu-i nimic.
Nu vă împingeți!
Mulțumesc.
Bine, bravo!
Înapoi la ore. Bravo!
Bine, am ajuns.
Bună, Carla! Putem intra? Poliția vrea să vorbească cu Ryan.
Da. Doar verific asta.
Uită-te la mine! Uită-te la nasul meu!
Arată bine. Dar ai dat cu capul de pământ.
Doamnă, vă deranjează dacă vorbesc cu Ryan?
- E în regulă, Ryan? - Da.
- Bine. - Ești bine, fiule?
- Da. - Mulțumesc.
- Pot să mă așez? - Da.
- Totul e bine. - E bine aici?
- Da. - Da.
Mulțumesc.
A fost…
A fost o nebunie, nu?
- Da. - Cred că vei avea un ochi vânăt.
- Sper că nu. - Da.
Când eram cam de vârsta ta,
m-am izbit de peretele din stație, căci voiam un ochi vânăt.
- Ce? - Știu. E o nebunie.
Nu întreba!
Probabil eram mai mic decât tine. Aveam cam nouă ani.
Ți-a ieșit?
Voiam să arăt ca un cowboy.
Până la urmă, am rămas fără un dinte și semănam cu…
Da, nu mai spun. Dar a durut.
E nebunesc ce-ți spune creierul să faci când ești copil, nu?
- Da, dar tu erai popular la școală. - De ce spui asta?
Îmi dau seama.
Am fost, după ce am scăpat de freza afro.
Mama nu m-a lăsat multă vreme să mă tund…
După ce m-am tuns, m-am aranjat, s-a schimbat totul.
- Da. - Popularitatea e importantă pentru tine?
- Desigur. - Da?
- Da. - Știi, când am vorbit cu tine…
- Tommy a zis că ai vorbit cu el. - Da.
Tatăl lui nu-l lasă să spună nimic.
Așa e. Nu e tocmai corect, dar…
Ai vrea să vină tutorele sau avocatul tău, Ryan?
- Nu, mulțumesc. - Bine.
Ai fost
foarte popular?
- Da. - Cu fetele și chestii de genul?
M-am descurcat.
Nu pare că ai avut un dinte lipsă.
Nu mă crezi, nu? Îți arăt. Uite! Îl vezi pe ăla?
- Da. - Da.
- E coroană sau plombă? - Plombă.
Eu am toți dinții.
- Mă spăl pe dinți cu grijă. - Da.
Nu știu de ce contează atât de mult, dar contează.
Da.
Uite, amice, noi…
Noi începem să cunoaștem tot mai bine ce s-a întâmplat în seara aia.
Mai sunt trei lucruri cu care credem că ne poți ajuta.
- Carla, pot să plec acum? Fiindcă eu… - Cred că trebuie să rămâi încă puțin.
Bine.
Scuze, ce spuneai?
Uite ce… Vrem să știm ce intenționa Jamie.
- Bine. - Și ce l-a motivat…
Știi ce înseamnă „motivat”?
Da, și „intenționa”.
Bine. Ce l-a motivat să facă…
De ce a făcut ce a făcut, nu? Credem că ne poți ajuta cu asta. Și…
De exemplu, în noaptea aia era vesel sau trist?
Nu știu. Normal.
Bine. Despre ce ați vorbit?
Nu mare lucru. Doar am ieșit.
Ți se va părea o întrebare prostească, da? Dar ascultă…
Jamie ți-a vorbit vreodată despre trăirile lui? Cum se simțea?
Nu.
- Nu? - Nu.
Putem vorbi despre Katie?
Nu prea știu mare lucru despre ea, deci…
Putem vorbi despre Jamie și Katie?
Nu…
Nu știam ce avea de gând să facă.
Bine.
I-ai descrie pe Katie și pe Jamie ca prieteni? Așa i-ai numi?
Nu cred. Nu chiar.
Cum spuneam, nu prea am apucat s-o cunosc.
Pot pleca acum? Pentru că sunt bine.
- Ryan! - Stai!
Încă n-am terminat. Mai am o întrebare și asta e foarte importantă.
Încă n-am găsit cuțitul folosit de Jamie…
Da, dar trebuie să plec. Altfel voi fi ținut după ore.
- Nu, Ryan. Te rog… - Trebuie să mă întorc.
Te-ai lovit la cap, poți să vii înapoi? Ryan!
…un substantiv masculin, e sub fereastră, care e la feminin.
Bea apă!
- Nu vreau apă. - Dnă Bailey?
- Da. - Vine mama ei.
Mulțumesc.
- Serios? - Mama ta trebuie să afle despre asta.
Se supără când se învoiește de la muncă.
Ce…
Ce faceți? Vă înțelegeți mai bine?
Da, e în regulă.
Ți-am zis că poate nu trebuia să vii azi la ore, nu?
Și unde să mă duc?
Mama nu vrea să stau la ea acasă singură. Nu mă duc pe unde...
Nu mă duc pe unde a fost
Katie, deci…
M-aș fi dus la ea acasă.
- Acolo m-aș fi dus, dacă n-aș fi venit. - Du-te la ea acasă!
Nu.
Du-te la ea! Părinților ei le-ar plăcea să te vadă.
Nu, credeți-mă că nu le-ar plăcea!
Doamnă?
Da?
Voi avea probleme?
Doamne!
Stai jos!
Haide! Stai jos, te rog!
Știi că vei avea probleme.
Va veni poliția pe la noi? Fiindcă nu știu…
Nu știu. Depinde de ce decide Ryan.
- Dar e doar un băiețel. - Atunci, de ce l-ai lovit?
Nu știu.
Știu că ești rănită și supărată,
dar nu știi dacă Ryan e implicat în ce a pățit Katie.
Vorbește cu mine! Haide!
Era prietena mea de suflet.
Era singura care…
Era singura cu o părere bună despre mine.
Nu știu ce să mai fac.
Nu știu ce să mai fac, pentru că acum nu mai am pe nimeni.
- Ba da. - Ba nu.
Ba da, dragă. Ai mulți oameni alături.
- Nu. Spuneți asta de formă. - Ba nu. Dar asta…
Jade, e o mare pierdere, dragă.
Așa că vom chema pe cineva cu care să vorbești.
- Nu alt psiholog. - Nu.
- Pe naiba! - Cineva cu care să vorbești.
- Serios? - Nu te poți întoarce la ore.
- De fiecare dată… - Haide, Jade, dragă! Rămâi aici!
- Jade, trebuie să rămâi aici. - Lăsați-mă, doamnă!
Te rog!
Repetați după mine!
Haide, Jade! Te rog, dragă!
Arabia Saudită și Paraguay.
Doar Paraguay e altfel din partea cealaltă.
Arabia Saudită e la fel pe ambele părți.
Și care țară nu are…
Poate că nu pare important, dar orice informație ați…
Corect.
…ne-ar ajuta.
Bine.
Vă mulțumesc!
Aceste întrebări sunt rapide și asta e o…
Ești bine?
Da.
…și Vaticanul.
Vino!
Care țări erau…
- Ești bine? - Da.
De ce nu ești la oră?
Douze puncte pentru Danemarca.
Pot să vorbesc cu tine?
Între patru ochi. Te rog!
Bine.
- Dnă Fenumore! - Da.
Aveți vreo sală liberă?
Unde să pot vorbi cu Adam între patru ochi?
- Între… Da. - Da?
- Pe aici! - Mulțumesc. Haide!
E o sală la parter.
Acolo.
Aici e bine?
Haide, intră!
Vrei să vin cu tine sau…
- Nu, e în regulă. - El e bine?
- N-am idee. - Te aștept afară.
- Bine. Da. - Nu te grăbi!
- Mulțumesc. - Totul e în regulă?
Ce faci? Ești bine?
E vorba de tipul ăla din clasă? Tipul ăla, Fredo?
Nu.
- Ce e? - Stai jos!
Adam, mă sperii. Ce se întâmplă?
Doar…
Asta e…
Ai spus că vrei să vorbești cu copii
care te pot ajuta să înțelegi.
Și tu mă poți ajuta să înțeleg? Da? Asta vrei să spui?
- Adam… - Vrei să pleci.
- Nu vreau.. - Vrei la sală, la muncă.
- Ușa e acolo. Pleacă, tată! - Sunt aici.
Ai informații despre asta? Știi unde e cuțitul?
Ți-a spus cineva ceva? Fiindcă am ogari, agenți prin canalizare, multe chestii.
Tată!
Nu merge bine fiindcă nu înțelegi.
Ce nu înțeleg?
Nu înțelegi ce fac ei. Ce se întâmplă.
Despre ce vorbești?
Insta. Te-ai uitat pe Instagram, nu?
- Da. - Bine. Deci ai…
Ai văzut
ce a scris ea?
Da.
- Bine. - Pare că e amabilă, nu?
Și nu e?
Dinamita. Ce crezi că înseamnă asta?
Nu știu.
O pastilă roșie. Pastila albastră îți arată lumea cum vor…
E din Matrix. Te-ai uitat la Matrix?
Ce?
- Nu-i nimic. Da. Continuă! - Matrix.
Continuă!
Efectul pastilei roșii: „Văd adevărul.” E un apel la acțiune al manosferei.
„Manosferă”?
Aici intervine 100. Regula de 80 la 20.
Adam, ascultă!
Creierul meu nu face față. Nu știu despre ce vorbești. Explică-mi!
Optzeci la sută dintre femei sunt atrase de 20% dintre bărbați.
Femeile. Trebuie să le păcălești, altfel n-ai șanse la ele.
Optzeci la sută sunt de neatins…
L-a acuzat că e celibatar involuntar. Incel.
Are 13 ani. Cum să fie incel la 13 ani?
- Știu… - Cine e mare crai la 13 ani?
I-a spus că va rămâne mereu așa.
I-a transmis că va rămâne virgin toată viața.
Și toți cei care au reacționat cu inimioare sunt de acord cu ea.
Bine.
Deci asta e…
Asta e hărțuire?
Adică, e cam exagerat, Ad, dar…
- Nu mă crezi, tată. - Nu spun că nu te cred.
Unde te duci? Stai! Ce faci?
E foarte util.
Nu știam.
E greu de crezut, de la două simboluri.
Folosești inimioare în mesaje? Către mama?
- Când nu știu ce să răspund. - Ce culoare?
- Roșu. - „Iubire.”
Mov: „Excitat”. Galben: „Mă interesezi. Eu te interesez?”
Roz: „Mă interesezi, dar nu sexual.”
Portocaliu: „Va fi bine.” Toate înseamnă ceva.
Toate au un sens anume.
Ei bine…
E bine că-i trimit mamei doar inimioare roșii, nu?
Bine.
Îți pot arăta încă 15. Mesaje trimise lui Jamie.
Emoticoane diferite. Toate spun același lucru.
Ascultă…
Vrei să spui…
că Katie insista cu chestia că el e incel?
Asta e? Adică îl hărțuia pe Jamie? Da?
Tată. Nu știu, tată. Nu-i cunosc.
Sunt cu doi ani mai mici. Dar asta văd pe Instagram.
Bine.
Nu-ți pot spune ce a făcut. Știi asta, nu?
Știm cu toții ce a făcut.
M-am gândit că ar trebui să știi.
A fost jenant să te văd cum bâjbâi.
Îmi pare rău.
Să nu-ți pară!
Chiar am bâjbâit, sincer.
Ascultă…
Chestiile de pe Instagram te afectează și pe tine?
- Nu e vorba de mine. - Știu.
Te afectează, fiule?
Nu-mi spui mie „fiule”.
Le spui altora „fiule”. Mie nu-mi spui așa.
Bine. Îmi pare rău.
Nu.
Sunt pe Instagram, dar nu postez.
- Și ești bine, da? - Da, sunt.
- Bine. Ascultă! - Da.
- Mulțumesc. Da? - Da.
- Apreciez. - Da.
Bine.
Ar trebui să mă întorc la ultima parte a orei.
Bine. Du-te!
Mulțume…
Prind orice cuvânt.
Ești bine?
Da.
- Am greșit cu chestiile de pe Instagram. - Cum adică?
Katie îl hărțuia pe Jamie.
- Vai, nu! - De asta.
Chestii cu inceli. Știți subiectul.
Da, îl știu.
Stați, eu nu înțeleg. Cum adică?
Chestia cu celibatul involuntar. Porcăriile debitate de Andrew Tate.
- Fir-ar! - I-am auzit pe băieți vorbind despre el.
Da. Mulțumesc mult, dnă Fenumore!
- Puteți pleca. Am… - Mulțumesc.
- Mulțumesc mult. Încântată. - Sigur? Vă pot…
Sigur nu aveți nevoie în altă parte?
Nu, ne descurcăm. Mulțumesc mult.
- Mulțumim de ajutor. - Îmi place să ajut. Sunt în birou.
Dar vreau să vă mulțumesc mult.
Apreciem tot ce ați făcut.
- Mulțumesc. - De nimic. Mersi.
- Mersi. - Pa!
- Pa!
Mama mă-sii!
Da, mama mă-sii!
Știi ce? Sincer… Nu suport locul ăsta.
- Tu ai vrut să vii. - Da, știu, dar…
Ți se pare că învață vreunul ceva aici?
Parcă ar fi ținuți în grajduri.
Clipuri la fiecare curs.
Dl Malik vine și pleacă oricând vrea el.
- Și ai spus că miroase urât. - Pute.
Toate școlile put.
Vino aici și stai puțin!
Să stăm puțin de vorbă!
Sigur sunt și profesori, și elevi buni aici.
- Școala mea era tot cam așa. - Cum ai supraviețuit?
Am avut o profesoară bună. Pe dna Benton, genială.
Preda artă și fotografie.
Îmi plăcea să desenez.
Fain!
Copiii au nevoie de o materie care să le dea încredere.
Vrei copii?
- Nu m-ai mai întrebat niciodată. - Știu. Doar că…
Nu e o întrebare de pus colegilor.
Le-o pui prietenilor. Dar nu.
Nu, nu chiar.
- Nici eu n-am vrut. - Nu?
Dar îl iubesc foarte mult.
E bine?
E cea mai lungă conversație avută cu el de ceva vreme…
Sigur e un lucru bun, nu?
Da, dar… Uite, eu…
Uneori, nu cred că sunt un tată potrivit pentru el. Știi ce zic?
Te cunosc. Și știu că poți fi. Știi ce zic?
Da.
Bine. Uite…
- Nu avem cuțitul. - Nu.
Dar…
Eu zic să mergem la secție. Tu? Da. Oricum avem ce ne trebuie acum.
- Misha! - Ce?
Nu ți-a plăcut să vii aici, nu? Am înțeles. De ce?
Nici măcar nu e asta.
- Știi ce nu-mi place la asta? - Zi!
Da, făptașul e mereu în lumina reflectoarelor.
„Un tip a violat o femeie.”
Tot cazul, ne-am învârtit în jurul lui Jamie.
Nu? Katie nu e importantă. Doar Jamie.
Toți își vor aminti de Jamie. Nimeni, de ea.
Asta mă enervează. Asta mă afectează.
Cred că te înșeli. Cred că am venit pentru Katie.
Pentru părinții ei. Am venit ca să găsim răspunsuri.
E datoria noastră să înțelegem de ce.
Nu poți înțelege. Chiar crezi că poți?
Avem clipul. Știm ce a făcut.
Nu vei ști niciodată. Ce lucruri am văzut…
Nu vei ști de ce. Pur și simplu.
Uite, Mish! Tu te întorci la secție.
- Mai vorbesc cu Ryan o dată. - Ai vorbit cu el.
Știu, dar nu a spus nimic. Știu că mai știe ceva.
- Vii sau nu? - Mama mă-sii!
- Dle Malik! - Pentru Dumnezeu!
Cu ce vă ajut?
- Trebuie să vorbesc cu Ryan. - Măcar opriți clipul!
- E interesant. - O clipă. Ryan!
- Ryan! - Hai!
- La naiba! - Ryan!
Vino aici! Ryan!
Nu mai fugi!
Stai, amice!
Măi!
Ryan! Stai!
Vino aici!
Ryan!
Nu! Nu îndrăzni!
Futu-i!
Măi!
Vino aici!
Futu-i!
La o parte!
Ryan!
Ai grijă la drum!
Drace!
Măi!
Unde te duci? Nu mai fugi!
Dă-te naibii jos! Ce dracu' faci?
Vino aici!
- Ce înseamnă incel pentru tine? - Ce?
Katie l-a numit pe Jamie incel. Ce înseamnă asta?
- De unde știi? - Îl hărțuia?
- De ce vorbești mereu cu mine? - Cum adică?
- Tommy! Vorbește cu el! - Lasă-l pe Tommy!
Ce treabă are el? Tu îl cunoști pe Jamie.
- Și el îl cunoaște. - Ba nu. Nu ca tine.
Ascultă, te întreb ceva. Vreau un răspuns serios.
- Înțelegi? - Bine. Da!
- L-ai ajutat să ia cuțitul? - Nu, omule.
Ryan, nu te juca cu mine! L-ai ajutat?
- Nu. - Măi!
O fată e moartă. Da?
- Bine. - Răspunde la întrebare! Spune!
Era…
Era cuțitul meu.
- Voiam să fie ca înainte. - Fir-ar!
- Credeam că doar o va speria. - Unde e?
Nu știu.
- Unde naiba e? - Nu știu!
- Vii cu mine. - Ce?
- Gata. Ești arestat. Stai! - Lasă-mă!
Ryan Kowalska, te arestez pentru complicitate la omor.
Poți să nu declari nimic, însă îți pot afecta apărarea
detalii omise acum, dar pe care te vei baza în instanță.
Ce declari poate fi folosit împotriva ta.
Lăsați--mă!
Vă rog, nu vreau să merg!
Lăsați-mă!
Mama mă-sii!
Lăsați-mă!
N-am mai alergat așa de mult.
Lăsați-mă!
Futu-i!
- Te descurci? Da? - Da.
Introdu-l în baza de date și anunță mai departe, bine?
Da. Așa voi face.
Da.
Jamie, pus sub acuzare.
- Fără tine? - Da. Avem tot ce ne trebuie acum, nu?
Da.
Ești bine?
Da, sunt bine.
Vreau să fac ceva.
- Sigur ești bine? - Da. Ne vedem imediat.
Da, bine. Ne vedem acolo.
Futu-i!
Adam!
Ești bine?
- Ce faci? Vino! - Nu vreau să mă duci. Iau autobuzul.
Nu, nu te duc. Vino! Vino aici!
Ascultă…
mi-e foame.
Bine? Și voiam să…
Voiam să-mi iau niște cartofi și o Cola. Voiam să te invit.
- Ai treabă cu cazul. - Da, știu că am treabă.
Bine? E aproape gata. Sunt pe cale să-l predau.
Am timp liber. Vreau să-l petrec cu tine.
Fiindcă te iubesc.
Bine?
Da. Mi-e foame și mie.
Bine. Mulțumesc. Haide! Treci în mașină!
Rucsacul în spate. Pune-ți centura, te rog!
Cum a fost la școală? Ce lecții ai avut?
Matematică, chimie și franceză.
Français?
Vorbești franceză?
Da.
Bun, să te aud!
Je m'appelle. Cómo está? Ça va bien.
S'il vous plaît?
Bine, gata. Ajunge! Distrugi limba!
Unde să mergem după cartofi?
Restaurantul chinezesc.
De ce am lua cartofi prăjiți de acolo?
Sunt cei mai buni, cu sare și piper. Sosul barbecue.
- Poate chiar maioneză în hamburger. - Bine. Sper să fie buni.
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă