ADOLESCENT
7 MĚSÍCŮ
NÁVŠTĚVA BRIONY ARISTONOVÁ
Zaměstnanec?
Návštěva.
Jo.
Fajn, můžete na chvilku sem? Tak jo!
Pardon, jdu pozdě.
Ale, viděl jsem, že jdete a šel pro vás. Už ho vedou.
Zapletl se do násilného incidentu.
Jak to víte?
-Bylo to nahlášeno a měli bychom zjistit… -Je tohle relevantní?
Pro váš posudek?
To se uvidí.
Dobře.
No, já… zapnu si megaport.
Jo, je to celkem tichý kluk.
Jestli to je relevantní.
Co si já myslím, nemusí být relevantní pro vaše hodnocení.
Už to mám.
Jen modřiny a škrábance.
-Četla jsem tu zprávu. -Hází to na sebe.
Ano, já jsem to četla.
Hm.
Jste tu už po páté?
-Ano. -Hm.
Co napíšete do zprávy?
Proto tu přece jsem.
Ale tomu… druhému stačily tři návštěvy, tak…
Už nic neříkejte. Neměla bych vědět o tom, co druhý psycholog říká, dělá a řeší.
Dobře.
Tady jde o správnost posudku, ne o rychlost.
Přísná?
Ne, chci říct,že tak prostě pracuju.
No, ten váš svišť je v hale. Vezmu vás tam.
Potřebuju horkou čokoládu z automatu.
Já vím.
Nechte mě! Nechte pusťte mě! Pustťe mě!
Jo, máme tu mučírnu, ve sklepě.
Schváleno vládou. Ale přísně tajné.
Co to je?
Má rád horkou čokoládu s maršmelouny.
Berete to vážně. O tom slyším prvně.
To byl… Mark, myslím.
Popálil se o topení, chudák kluk.
Nevím, co provedl, že se sem dostal.
Není slavný jako ten váš.
Honem! Dělejte!
Tak. Budu tam.
Zdravíčko.
Dobrý den.
Ahoj, Jamie.
Ahoj.
Kdyby něco, jsme tu.
Ano.
-I pro tebe, Jamie. -Jo.
Budeme se dívat, ano?
Horká čokoláda.
S marshmallowny?
Se spoustou.
Nezapomněla. Děkuju.
A nechala jsem ti půlku sendviče, kdybys měl hlad.
Co je zač?
Sýr a okurka.
A co rajčata?
Rajčata se k okurce moc nehodí.
A salát?
Udělala bych ti to?
Žádná rajčata, žádný salát. Jen okurka a sýr. Nedáš si?
-Schovám si ho na potom. -Ne, ne, ne. Dám si.
A… ale nevím s tou okurkou, no… Dám si ho.
Dělala jste ho?
Jasně.
Vy děláte sendviče?
Přijde ti to divné?
Ne, máma taky.
Páni. No tak to jsme dvě.
To je fajn.
Nespal se.
Dám si pozor.
Vypadáš líp než posledně.
Co tím chcete říct?
Trošku se ti vrátila barva.
Zníte jako babička.
Vážně?
Á, vrátila se ti barva. Už ses uzdravil.
Dobrý hlas.
Ne.
Vídáš se s babi a dědou?
V poslední době ne.
No, já myslela předtím.
Jo, občas. Jen s tátovými rodiči. S máminejma se nebavíme.
Jo, o tom jsme mluvili.
Takže, jací jsou rodiče tvého táty?
Nevím. Jako on.
Co to znamená?
Kvůli všemu brblají. Bez omáčky to není ono.
Nebo, dám si k večeři krajíc, ukroj mi, Amando.
Cože krajíc?
Chleba.
Nechápete?
-Ne, jen pocházím odjinud. -A jak říkáte kusu
chleba, když neříkáte krajíc?
Hm, chleba?
Jste zvláštní.
Když tě to potěší, tak jsem, Jamie, tak jsem.
Jak říkáte dědovi?
-Určitě dědečku. -Takhle ne.
-Určitě jo. -Říkám mu stařík.
Cože? Vážně?
No opravdu.
Hustý.
Ježiš.
-To jsem ještě neslyšel. -Už ani nevím proč.
Dobře.
Možná chtěl, abych mu tak říkala.
Jste fakt divná.
Neochutnáš ten sendvič?
Dám si ho později. To ta okurka.
Je hnusná.
Je hnusná?
Bože, to jsem zvorala.
Jo, to teda.
Dobře.
Co si promluvit o tobě?
Myslíš, že tvůj táta je celý děda?
Já nevím.
Jde o to, co říkají nebo jak se chovají? Jaký je tvůj táta a co ten jeho?
Muži.
Dobře. Bylo by vhodné použít slovo "mužský"?
Použila jste ho.
Když slyším slovo "mužský", myslím, že jsou zruční.
Rádi něco vyrobí. Baví je sport… Rádi chodí do hospody.
Jo.
-Do hospody ne, ale jo. -Táta nechodí do hospody?
Ne, to ani ne. Ne tolik jako můj stařík.
Tohle už nezamluvím, že jo?
Ne.
Takže děda je hospodský typ, jo?
Já nevím.
Už k nám moc často nechodí.
Jak moc?
Tak každou druhou neděli. No, občas i v týdnu,
když jsou oba rodiče v práci, ale to spíš babi.
O prázdninách trochu víc. Vzali nás na Tenerife.
Na prázdniny?
Ne! Sbírat banány.
Jasně, že na prázdniny.
Dobře.
Asi se mi ještě nestalo, že by mě někdo odpálkoval sběrem banánů.
Ah… ah…
Další věc, která mě napadne, když slyším slovo "mužský", je způsob, jakým mužští…
Přitom jsem jen řekl, že mluvíte jako babi.
Cože?
Začalo to, když jsem řekl, to o tý babi. A teď mi tady vykládáte něco o mužských.
Ano.
Při první návštěvě jste kladla otázky. "Je to tak,
Jamie?" "Co na to říkáš Jamie?"
Teď jenom žvaníte.
-Doufám, že ne. -Ale žvaníte. Nejdřív to bylo: "Když
dospělé morče sní jedno z mláďat, je to normální?" A teď:
"Jak jinak říct krajíc?"
-No tak. Zajímá mě to! -Přijde mi to jako trik.
Trik? V jakém smyslu?
S tátou nic neni.
Jasný?
Dobře, já vím.
Ale mluvíte o něm.
Zbytečně.
V pořádku. Když to tak cítíš. Nezkouším žádné triky.
Nakrkl jsem vás. Co?
Ne.
Co vaše zápisky? Co si o mně vlastně píšete?
-Vidíš, že bych něco psala? -Musíte to zapisovat.
Ano.
Můžu to vidět? Co jste napsala?
Jistě, že ne.
Dillon a ten právník tvrdí, že děláte pro nás.
Tohle netvrdí. A já to vím, ptala jsem se jich, když jsi mi to řekl minule.
Mluvíte s nimi?
Tohle snad víš. Pracuji pro tvůj tým, ne pro tebe.
A co jim řeknete?
Napíšu nezávislý, to je velmi důležité slovo, ano, nezávislý posudek, pro potřeby
-soudu. -Co vám říkají oni?
Který si soudce přečte, aby si udělal obrázek o tobě a
tvém chápání obvinění. Jasné?
Chci si s tebou jen promluvit, Jamie. A ty mluv se mnou.
Ano, položila jsem pár přímých otázek, ale… Nenudím tě?
-Ne. -Dobře.
Myslím, že k pochopení vás všech přímočaré
otázky ani zdaleka nestačí.
Minule jsme si povídali v poho. Zkusíme to znovu?
-O čem jsme mluvili minule? -Mluvili jsme o přátelích, o
sestře, o mámě. Probrali jsme všechno.
Nevím o tom, že bych o nich mluvil.
No, ale mluvil. A co k nim cítíš.
Jak se daří Lise. Co si o tobě myslí máma.
Tak proč se ptáte na tátu?
Chci s tebou mluvit o lecčem.
Můžu ti říct, jaké otázky jsem si pro tebe na dnešek
připravila, když to pomůže.
Fajn. Jo.
Dobře.
No, chtěla jsem mluvit o té rvačce.
To nic nebylo.
Zajímalo mě, proč jste se poprali.
Udeřil mě první.
Proč?
Protože měl svou pravdu. Na tom nesejde, neprali jsme se.
-Chceš říct, že to není zajímavé? -Není.
Dobře, pojďme dál.
A co se vyměnit?
Hm. Možná.
Taky jsem si napsala, že se tě zeptám na to,
co pro tebe znamená být chlap.
Jste nadržená, že jo?
Chci vědět, jaký je to pocit být chlap, pro tebe.
Já nevím.
Moc těžká otázka, viď?
A ta rvačka nestojí za řeč.
Proto je pro mě užitečnější zjistit, o čem se chceš bavit,
a směřovat rozhovor třeba k tomu, jaký máš vztah k tátovi a dědovi.
Jací jsou dle tebe muži. Spíš než se ptát: "Tak, Jamie,
co pro tebe znamená být chlap?"
"Tak, Jamie, co pro tebe znamená být chlap?"
Není to trik.
Je to jen rozhovor.
Takže by nevadilo promluvit si o tvém tátovi?
Můžu… můžu vaše poznámky vidět?
Ne.
To ti nepřísluší.
Baví tátu jeho práce?
Opravuje záchody. Co myslíte?
Tvrdě dře. Do noci.
Nejvíc prachů má ale, když je pohotovost.
Je vtipný?
Občas.
Milující?
Ne, to je divný.
Vzteklý?
No, občas.
Je velký nervák?
Nikdy mě nezbil.
Dobře. A dál?
A co dál?
O tom to celé je?
Proč je občas vzteklý?
Prostě se naštve. To každý.
Dobře, v pořádku. Je jen prostě normálně naštvaný.
No, jo…
Jednou zboural kůlnu, když byl pořádně rozčílenej.
Ale víc se nikdy nestalo.
Měl jsi strach?
Ne, já… přišlo mi to docela vtipný.
Lise taky, tak máma nás poslala nahoru.
Normálně takový není.
Skoro nikdy.
Co dělá, když nepracuje?
Přijde mi, že mě zkoušíte.
Ne, jen mě zajímá, jak ho vnímáš.
Je ve tvém životě důležitý. Byl to tvůj opatrovník.
Jo, protože nikoho nesoudí. Je to hodný člověk.
To ráda slyším.
Takže co dělá, když nepracuje?
V podstatě má rád všechny sporty.
Máma říká, že se dokáže nadchnout pro každou blbost.
Fandil bys té blbosti s ním?
Ne, to není pro mě.
Nebaví tě sport?
Ne.
Žádný?
Jo. Nemám talent na sport.
Těláku se zdatně vyhýbám.
A jak to děláš?
Migrény. Zvrtlý kotník. Bolí břicho.
Motá se mi hlava. A tak dál.
A co si o tom myslí tvůj táta?
Jo, on to…
On tohle neví.
Ví, že nerad sportuju a tyhle věci…
Ale… ale dřív mě brával na fotbal.
Ten… ten přátelák o… o sobotách.
A on…
On, on mi fandil.
Jenže když jsem to zvoral, tak on…
On odvrátil zrak.
Dělal, že to nevidí?
Možná jo.
Možná jen nechtěl, abych viděl, jak ho to…
mrzí.
Mrzí?
Já nevím.
Styděl se.
Jak ses cítil, když se za tebe styděl?
Máte říct, že ne.
Vážně?
Jo.
Měla byste říct: "Určitě se nestyděl. Byl to jen pocit, Jamie.
-A tohle… -Opravdu si to myslíš?
Nestyděl by se za svoje dítě.
A tohle ti někdo řekl?
Je správné to říct.
Není to lhaní?
Ne.
Já nemám rád lhaní.
I mě nebavily školní sporty.
Jo, vy…
Byla jste dobrá v jiných věcech.
Proč to říkáš?
Vypadáte, že jste byla.
Jste chytrá, takže…
Nenapadlo tě, že jsi dobrý v něčem jiném?
Ne, bylo mi to jedno.
Musí být těžké se tak cítit.
Ne.
Myslím, že většina to tak má.
Myslí si, že jsou špatní ve všem?
Většina jo.
Takže tvoje sestra taky?
Ne.
Lisa je chytrá.
A táta?
Já nevím.
Moje máma ano.
Máma si myslí, že jí nic nejde?
Umí vařit a péct, ale to by vám řekla ona.
Už jste se poznali?
S tvou rodinou?
Jo.
Mluvila jsem s tátou po telefonu.
Jo?
-Jo, v rámci posudku. -Jak se má?
Vše v poho. Stýská se mu. Víc říct nemůžu.
No, je… je špatné, že jsem tady.
Můžu se vás zeptat?
Samozřejmě.
Dokážete mě odtud dostat?
-Bohužel, s tím ti nepomohu. -P… p… p… proč mě
nešoupli do pořádného vězení?
-Lepší zařízení nebylo k dispozici. -Proč do cvokhausu?
-Je to nápravně výchovný ústav. -Cože?
Výchovný asi sotva.
Ostatní kluci neustále řvou. A jenom se kývou sem a tam, hulákají u telky.
-Vždyť už jsme si to vysvětlili, Jamie. -Ústavy pro mladistvé
-delikventy jsou od patnácti! -Od začátku do konce.
-Týpek má záchvat když vidí Mc Donalda! -Nemohli tě umístit
-jinam. Nebylo to bezpečné. -Je to blázinec. Nic nevíte!
-Tohle bylo pro tebe nejlepší místo. -Ryan může zůstat doma až do soudu.
Není obviněn z tak závažného trestného činu.
Obviněn?
Je jen obviněn.
Kdybych to udělal, kdybych ji fakt zavraždil, tak chápu, ale…
Pokud tomu dobře rozumím, Jamie, a nebylo to moje rozhodnutí, bylo to pro
-tebe nejlepší místo. -A přemístí mě kvůli soudu?
Zatím není nic jisté.
Víte, kde to bude? V Londýně nebo někde v okolí?
Musíš… musíš si hned sednout!
Musíš se posadit Jamie.
-Jestli si nesedneš, tak… -Takže nevíte kde, jo?
Nebo mi to nechcete říct?
-Zatím není rozhodnuto. Musíš si sednout. -Já si nechci sednout.
-Když si nesedneš, musím rozhovor ukončit. -Možná bych chtěl.
Ano?
To by vás nakrklo, že jo? Muset jezdit kvůli ničemu!
-Jamie, jestli si nesedneš… -Ne! Nesednu kurva!
Mně nebudeš říkat, kdy si mám sednout!
Nenařizuj mi, co mám kurva…
Koukej se na mě!
Ty nebudeš kecat do mýho života.
Snad to kurva chápeš!
Do hajzlu!
Nestalo se vám nic?
-Ne, žádný problém. -Kurva!
Jamie.
Já… já křičel.
Omlouvám se.
-Nechcete ho na chvíli odvést? -Jdu si dát šálek čaje, jestli to nevadí.
Můžu dostat horkou čokoládu?
Jistě.
-Nemusíte. -V poho.
Dělá potíže, co?
A, můžu si to pustit?
-Je to bez zvuku. -Nevadí. Můžu hned?
Jistě.
Mi casa is vaše casa. Nebo jak to je.
Až po vás.
Díky.
Co vidíte?
Nevím, co vás přesně zajímá. Je to… jeho řeč těla?
Zrovna mám o tom rozečtenou knihu.
Hm.
Dostal jsem ji od mé sestry.
Víte…
Lidé hrají.
Vám to říkat nemusím, ale…
Skrývají tak moc.
Možná říkají pravdu, ale těla, hm?
-Tváře… -Ano, možná.
Nedokážu to, co vy.
Já zas to, co vy.
Co si to vyměnit?
Pracovní doba? A vaše mzda?
-Výše příspěvku na dovolenou? -Ne, ne. Mám ráda svou
práci, většinu času.
Já…
ji nesnáším.
Nejspíš jste na tom lépe.
Jistě.
To jsem chtěla vidět.
Dib dib dib.
Rád pomohu.
Děkuju.
Díky.
-Byla byste radši, kdybych zůstal uvnitř? -Ne, to bych opravdu nerada.
Tak, Jamie.
Já nejsem od policie. Nepřišla jsem z tebe dostat přiznání.
Jen tě chci pochopit. Nezkouším na tebe žádné triky.
To už jsem párkrát slyšel.
Jsem tady, jen abych pochopila, jak to chápeš ty.
A já chápu,
že vy potřebujete pochopit moje chápání.
Do toho.
Ptejte se dál.
Už budu hodný.
Dobře. Eh…
No, další věc, která mě napadá v souvislosti
s "maskulinitou", je to, jak mužní muži vnímají ženy.
Už zase tohle?
Jo, nevadí to?
Ne.
Potřebujete pochopit, jaký mám pohled na ženy.
Zapomněla jsem čokoládu.
Nevadí.
Dojdu tam.
Ne, tak seďte, prosím.
V poho, nezasloužím si ji. Křičel jsem.
Ptejte se na muže, ženy, na cokoliv.
Určitě nějak vnímáš muže a ženy.
Chování táty k mámě.
-Zase se strefujete do táty? -Ne, nestrefuju.
Táta je na mámu hodný.
Řekl jsi, že zboural kůlnu.
Jo, jen se vzteká pro sebe, ale nemlátí ji.
Mluví s jinými ženami?
Co?
Přátelí se s jinými?
Ne.
Mámu miluje.
Ne, ptám se, zda má mezi přáteli i ženy.
Ne, jeho kámoši jsou chlapi!
Takže muži.
Je to špatně? Co to znamená?
Ne. Není to špatně.
Já myslel, že už tátu necháme být.
-Jamie, jen se snažím to pochopit. -Pochopit?
Já vím. Tohle s ním nijak nesouvisí.
Dobře, nevadí. A ty se přátelíš se ženami?
Ne.
Jako tata máš samé kámoše?
Ten druhý cvokař klade aspoň normální otázky.
Dobře.
-Víte, na co se ptá? -Nesmím to vědět.
Aha! Tak pardon.
Nesmím to vědět, Jamie. Moje závěry musí být nezávislé.
Fajn, dobře. Nic neřeknu.
Co si myslíš o ženách?
Mám je rád.
Ale nejste, jak říkáš, vyloženě přátelé?
Ale nejsem pako.
Přitahují tě ženy?
Nejsem teplej.
Zjistili jsme, že nemáš přítelkyni.
Jo.
Ale neptala jsem se tě, jestli bys chtěl přítelkyni.
Jo, kdo ne.
Kdybys měl holku, co bys s ní dělal?
Co to znamená?
No, vzal bys ji někam? Kdyby ano, kam třeba?
Do kina.
A víš, na jaký film?
Na horor.
Od 15 let?
Hm.
Jo, dá se tam v poho dostat.
A co po kině, vzal bys ji na procházku nebo rovnou domů?
Ne.
Rovnou domů ne.
Chtěl bys ji políbit?
Smíte klást takové otázky?
Nemáte sexuální výchovu?
Co ti přijde normální, pokud jde o sexuální aktivity
s dívkou nebo chlapcem?
Vážně nejsem gay.
Nenaznačuju, že ano.
Opravdu mám odpovědět?
Ano, jestli můžeš.
Nevím.
Doteky. Líbání.
Jaké doteky máš na mysli?
Doteky, osahávání.
Prsou?
Jo.
A zadku?
-Jo. -A pochvy?
Její vagíny?
Nevím, možná.
Spíše ne?
Možná.
Fakt se na to smíte ptát?
Takže… myslíš,
že je normální,
aby třináctiletý heterosexuální kluk osahával dívku na hrudníku a na zadku?
Jak s oblečením tak bez?
Pod, možná.
Většinou… přes.
Všechno jsem zkusil. Líbání i osahávání.
Dobře.
A dvě holky mi ukázaly kozy. Prsa.
Nemusíš mluvit jako já.
A sáhl jsem si na ně.
Dobře.
A jedna z nich mi sáhla na… na ptáka přes kalhoty.
Dobře.
Asi se jí to líbilo.
A tobě?
Jasně.
Vlastně ne.
Nelíbilo se ti to?
Já nevím.
Tady nejde o správnou nebo špatnou odpověď.
To přece víš. Nejlepší je být upřímný.
Jo.
Neodpověděl jsem upřímně.
Nedotkla se tvých kalhot?
Ne, nedotkla.
Byly ty dvě dívky s tebou nahoře bez?
Ne.
Ale viděl jsem je na fotkách.
Viděls porno fotky?
Ne.
Ne porno.
Každý vidí porno.
Ty dvě holky ze třídy, co jsem znal. No, znám…
Viděls fotky dvou spolužaček nahoře bez?
Jo.
Byly by rády, že jsi je viděl?
Viděli je všichni.
Byla Katie jednou z těch dívek?
Co?
Jak… jak to víte?
-Jaký to byl pocit? -Ne, ne, ne. Uhodla jste to.
Neuhodla. Zeptala jsem se. A zajímá mě, jaké to bylo ji takhle vidět.
Co? Ptáte se, jestli mi houpnul?
Ptám se, jaké to bylo.
Jo, hezký.
A můžeme takhle mluvit?
Jak se cítíš, když si prohlížíš fotky nahých lidí?
Jak to myslíte?
Upřesním to. Co cítíš při pohledu na nahé fotky lidí,
které znáš?
Já nevím. Dobře.
-Mocnější? Máš pocit, že ti to dává moc? -Ne.
Je to zvláštní.
Přitahovala tě Katie?
Nebyla můj typ.
Takže ne?
Byla fakt, nic proti, plochá, víte?
Jasně.
Říkali to ale všichni. Opravdu, nejenom já.
Ta fotka kolovala po škole.
Snapchat chápete.
Byla na ní jen…
od pasu nahoru.
Nic jinýho.
Poslala ji Fidgetovi a on ji poslal dál.
Proč ji poslala Fidgetovi?
Já nevím. Líbil se jí.
Snažila se ho tak sbalit?
Asi si o ni řekl.
Dalších fotek už se rozhodně nedočká, že?
Ne. Je mrtvá.
Víte…
Nemyslel jsem od ní.
Ale od jiných holek.
Žádná mu nepošle fotku, protože tu, co dostal, neuhlídal.
Vocas.
Takže měl shromáždit více fotek od dívek, než se o ně podělil s klukama?
Jo, já nevím.
A proč… proč jste řekla, že je mrtvá?
Protože je.
Jamie, ptala jsem se, zda tě ženy přitahují.
Myslíš si, že přitahuješ ženy?
Co je to za otázku?
Jak to vidíš? Myslíš si, že přitahuješ dívky?
Ne.
To těžko.
Proč těžko?
Protože…
já… já sem ošklivej.
Jak se kvůli tomu cítíš?
Nemáte říct, že nejsem?
-Můj názor není důležitý. -Neříkáte to, co říkají normální lidi?
-A co kdybych ti řekla, že nejsi ošklivý? -Jen nevím, proč
neříkáte to, co normální lidi.
Myslíš, že bych ti měla odporovat, když říkáš, že se za tebe tvůj otec stydí,
a i teď, když říkáš, že jsi ošklivý?
Já nevím.
Zajímá mě, že si to o sobě myslíš, Jamie.
Jo.
-Jsem jsem fascinující. -Zajímá mě to, protože co si myslíš, je
pro mě důležitější než to, co je pravda, jasné?
Takže jaký to je pocit, být ošklivý?
Znáte ten pocit?
Neznáte.
Vy ne.
-Jste krásná. -Tady nejde o mě, Jamie.
-Nepřijdete si krásná? -Já tady nejsem ta zajímavá.
Nepřijdete si krásná? Ale já jsem ošklivý?
Já ani jedno z toho nehodnotím. Když se nad tím zamyslíš, mám dobrý důvod.
-Ó, dobrý důvod? -Já tě chci pochopit.
A pochopit mé chápání mého chápání mého chápání.
Ano!
-S tím chlápkem je to o moc snazší. -Dobře.
To, na co se ptal on, bylo mnohem snazší.
-Potřebují dva názory, má to svůj důvod. -Jestli chápu, co jsem udělal.
Hele, ne, nasrat!
To jsem kurva neřek! Nutíš mě říkat sračky!
Tohle je zasraná past! Tak hele, ty jsi…
Co to bylo?
Hele?
Co to kurva bylo?
Rozkazuješ tady jako diktátorka?
Můžeš si… zase… sednout?
Aah!
Kurva!
Kurva.
Ááááh!
Do hajzlu.
Můžeš si sednout?
Nasrat!
Do hajzlu, nasrat!
Kurva.
Skončil jsi?
Fajn.
Tak si kurva sednu.
Spokojená?
Co?
Tak co, už půjdete?
Už jdete?
Mám už odejít?
To nezáleží na mně, ne?
Jestli chceš, Jamie, můžu jít.
Na jednom z předchozích sezení jsi řekl, že máš přátele Tommyho a Ryana.
Ale že se nepovažuješ za oblíbeného.
Jo.
Že tě šikanovali. Vás tři šikanovali?
-Lidi jako vy rádi mluví o šikaně, že? -A že Tommymu říkali skrblík,
protože jeho máma nakupuje ve slevách.
Jo, ale to nedělá.
A Ryanovi říkali hňup.
Ryan je hňup.
Na tom něco bylo.
Řekls, že všichni tři jste se cítili odstrčení.
Aha, jen děláte chytrou.
A že občas nezůstalo jen u slov.
Že na vás plivali z oken tříd, shazovali vás na zem.
Jo.
-Nadávali vám a fyzicky vás týrali. -To ne, jen mě shodili a poplivali.
Pověz mi, Jamie, proč máš účet na Instagramu?
Cože?
Potřebuju ho.
Proč?
Abych viděl účty druhých.
Jinak je nevidíte.
Jistě. A na Instagramu sleduješ spoustu žen.
Modelky.
Jo.
Ale nemusíš nic zveřejňovat. Proč tam tedy dáváš svoje fotky?
Já nevím. To snad můžu.
Jo.
Je to…
abys těm šikanujícím ukázal, jak se bavíš s Tommym a Ryanem?
Cože? Ne.
Abys ukázal, jak se bavíš s rodinou?
Rozhodně to nedělám kvůli nim.
Jestli jste něco viděla, fotila to ségra.
Protože doufáš, že ti někdo lajkne fotku? Že se s někým dáš do řeči? Najdeš
-přátele, poznáš holku? -Cože? Ne. Co to vykládáte?
Katie komentovala tvoje fotky při několika různých příležitostech.
Jo.
Co… co to děláte?
Co to je?
Šoupni se.
Napsala tohle.
Ne.
Smíte se na tohle vyptávat? A Dillon ty otázky schválil?
Ano.
Ano. Můžu se tě ptát na intimnosti, Jamie.
Pokud je ti to nepříjemné nebo máš nějaké otázky, lidé v tomto zařízení ti pomohou.
Dobře?
Katie napsala na tvůj Facebook vzkaz.
Facebook?
Instagram.
Jste v pohodě?
Trochu jste zrudla. Vyděsil jsem vás tím řevem?
-Tohle napsala na tvůj Instagram. -Vždyť je mi teprve 13.
Určitě nevypadám děsivě.
-Co znamenají ty emotikony? -To je pěkný trapas, co?
Bát se třináctiletého.
Wow.
Co ty emotikony, Jamie?
Co znamenají ty fazole? Jsou to fazole, že?
Chce naznačit, že patřím k jedné z těch skupin.
Jakých skupin?
Těch, co říkají, že… jsme ženským ukradení.
A ty k nim patříš?
Ne.
Ale víš, co jsou zač?
Protože o… o tom všichni neustále mluví.
Incel a tak.
Ale nechápu, co na tom vidí.
Označila tě za incela ve všech těch komentářích?
Jo.
Vysvětlíš mi je?
Chceš lásku, máš smůlu.
Bolí mě v krku.
Rudá pilulka, exploze.
Zase rudá pilulka.
A pak osmdesát ku dvaceti.
Osmdesát ku dvaceti?
Že…
80 procent všech žen přitahuje 20 procent mužů.
A… a myslím, že v tom mají pravdu.
A dost lidí její komentáře olajkovalo.
Jo, jim to přišlo vtipné.
Přitom to zní docela krutě.
Docela jo.
Dělala to i někomu jinému?
-Ne. -Proč zrovna tobě?
Protože já jsem ošklivej.
Myslíš, že to je ten důvod?
Jsem asi nejošklivější, takže…
Řekls jí na to něco?
Jo.
A co přesně?
Nevím.
Nejsem takový, jak říkáš, nebo…
A co ti řekla?
Jenom…
se usmála a řekla: "Jasně." A odešla.
-A nenapadlo tě někomu říct, co dělá? -Na to už je trochu pozdě.
Muselo ti to ublížit.
Nezabil jsem ji.
Myslíte, že jo, kvůli tomu videu. Videím už se nedá věřit. Samé fake news.
-Já tě nesoudím, Jamie. -Nezabil jsem ji.
Byla to mrcha. I vy to chápete. Měl jsem ji zabít, ale nezabil jsem ji…
Jenom jsem…
Jenom jsem ji…
Heleďte.
Doufáte, že řeknu něco důležitýho.
Jenom jsem…
…ji pozval na rande, po té fotce.
Šel jsem k ní a řekl, že mě mrzí, co jí udělali.
Všem ukázali její kozy, prsa.
A zeptal jsem se, jestli se mnou půjde na pouť.
Víte…
napadlo mě, že nemá dost sil na to všechno.
Napadlo mě, že je slabá, tak…
Protože všichni říkali, že je coura nebo… plochá a tak dál, tak jsem si říkal,
že když je tak slabá,
tak by mě mohla mít ráda.
Fikané, nemyslíte?
Pozvat ji na rande, když ji ostatní neměli rádi?
No, řekl jsem jí, že mě to mrzí a že Fidget je pako.
A nabídl jí, že vezmu na pouť.
Její slabost ji činila dosažitelnou, dle tvé teorie?
Hm. Jo.
Řekl jsi, že se ti nelíbila.
Je plochá, to je fakt, ale to nevadilo. Ani trochu.
Vzal jsem si svoje nejlepší tepláky.
Ani nevím, proč vám to říkám, ale řekl jsem: "Nešla bys na pouť?"
A co řekla?
Ona…
se zasmála a řekla: "Tak zoufalá nejsem."
A ty emotikony přišly až poté?
Jo.
Řekněme, že tě napadala za to, žes ji pozval na rande?
Vaše slova.
Nepřijde ti to nefér?
U… uznejte, je to mrcha.
Že?
Chovala se tak. Jako šikanující mrcha.
Byla to šikanující mrcha. Jo? Jo, ale… víte… tu noc jsem se jí nedotkl.
Mohl jsem to udělat, ale ne. Já jen… měl jsem nůž.
Měla strach, ale já to neudělal.
Mohl jsem jí sáhnout kamkoliv, opravdu jsem chtěl,
ale neudělal jsem to, já…
Většina kluků by si sáhla.
Jsem lepší než oni.
Nemyslíte?
Nic z toho jsem nemyslel vážně, jsem jen unavený.
Moc mluvím, mám dost.
Jsem tak…
jsem tak, tak strašně unavený.
Nezabil jsem ji.
Jamie, je ti jasné, co je smrt?
-Co? -Jestli chápeš, co je smrt.
Jo.
Je ti jasné, že Katie je pryč a nemůže se vrátit?
Neudělal jsem to.
Ať nám tvrdíš cokoli o její povaze, ať o ní tvrdíš cokoli, je pryč.
Nechtěl jsem říct, že je to mrcha.
Ať ji zabil kdokoli, zmařil její šanci na budoucí život.
Já na ni nechtěl být zlý, jenže… jenže mě neměla ráda.
Jamie. Poslouchej, je ti to jasné?
Jo, nejsem hňup.
Chápeš, že vražda je zločin?
Jo.
Že pokud budeš shledán vinným, tak půjdeš do vězení?
-Kdo by to nevěděl? -Je ti jasné, kdo o tom bude rozhodovat?
Soudce, porota.
Dobře.
Jamie, vidíme se naposled.
Ne.
Ale doporučuji ti, abys bez ohledu na to, co bude dál, využil veškeré poradenství,
-které ti nabízí. -Ne, ne, ne, ne. Proč? Ne a proč?
Myslím, že ti prospěje, když si o tom promluvíš.
Ne, ne, kdepak.
-Tohle si myslím já. -A pak se vrátíte.
-Ještě se uvidíme. -Bohužel mě potřebují jinde.
-Takže jsme kurva skončili? Hotovo? -Doufám, že to, co
jsem řekla, bereš vážně.
Dík za tvůj čas. Požádám Franka aby přišel. Franku! Franku!
Cože, dík za tvůj čas?
A upřímně, jsem vděčná, že jsi se mnou mluvil…
Myslíte, že jsem upřímný?
-A řeknete to soudci? -Myslím, že jsi byl ke mně upřímný, ano,
ale jediné, v čem soudci radím, je tvoje chápání.
Mý chápání, jo.
Tohle není správné rozloučení.
Ale je.
Nevypadá to tak.
-To stačí. Jdeme. -Ne, ne, ještě jsme neskončili.
-Ano, děkuji, Franku. -Ne, ne.
Můžu se vás zeptat?
Ano.
Máte… máte mě ráda?
-Byla jsem tady profesionálně, Jamie. -No, tak… tak co si o mně myslíte?
Můj úkol, je posoudit tě jako profesionálka.
-Protože já vás jo. -Ne takhle, nebalím vás. Jako člověka.
Tak, hochu, jdeme.
Ne, ne, nemáte mě ani trochu ráda? Tak co si o mně myslíte?
-Rozhodněte se, no tak! -Bylo… to moc přínosné.
Hej, no tak. No tak, hochu.
Nevykládej jim o tom, co jsem udělal! Ani slovo!
Tak dost, přestaň, no tak, klid.
-Klid, hochu,jen klid, klid. -Neříkej jim o mně vůbec nic!
No tak, Jamie, no tak!
-Kurva! -Jamie, nech toho, prosím, ano?
-Kurva. nemáš mě vůbec ráda? -Jamie, dobře, dobře.
Pojď. Klid. Dobře. Pojď.
-Tak co si o mně myslíš? -Pojď, Jamie, no tak, kllid!
-Řekni tátovi, že jsem v pořádku! -Klid, hochu.
-Že jsem v pohodě! -To stačí. Jdeme.
-Pojď, Jamie. Klid. Už je po všem. -Řekni mu to!
-Že jsem v pořádku! -Řekl jsem, přestaň!
-Uklidni se! -Že jsem v pořádku, kurva!
No tak, jdem.
Oh.
Ou… o bože.