ADOLESCENCIJA
TRINAEST MJESECI
Fino miriše!
Pa rođendan ti je.
Da dobiješ pravi engleski doručak jedanput na godinu.
Sretan rođendan, stari moj!
Udana sam za starca.
-Ni ti se ne pomlađuješ. -Kako ne, bezobrazniče!
Pijem posebne tablete.
Što je ovo? Krvavica?
-Iz mesnice! -To nije zdravo za mene.
Znam, ali jako to voliš.
Tebe volim još više.
Samo kad pržim!
Ne! I za Božić kad nosiš haltere.
Hej!
Ne spominji moje haltere. Uzbudit ćeš se.
Kao da već nisam uzbuđen.
-Možda poslije. -Daj! Trajat će pet minuta.
Nikad ne traje pet minuta.
-Nikad toliko ne traje! -Neće ustati prije podneva.
Neće spavati do 12 na tatin 50. rođendan.
Poslije. Budi dobar! Koncentriraj se na rođendanske čestitke.
Kvariš mi veselje.
Kajganu ii poširana jaja?
-Pržena. -Umrijet ćeš mlad.
Umrijet ću sretan.
Tata i Jean.
Napisala je Jean.
Pet funta.
Danas za to ne možeš kupiti ni pivo.
Ne.
Lijepa slika.
Nacrtao te zgodnog.
-Dobra je, ha? -Da.
Potrudio se.
Sranje. Tata, jesi li vidio kombi?
-Kombi. Jesi li ga vidio? -Nisam.
Jebemu!
PEDOFIL
-Tata… -Sranje.
Žao mi je.
-Ne znam što… -Nisi ti kriva.
-Kakvi šupci! -Ne psuj!
Oprosti.
-Jesi li što vidjela, Eileen? -Ništa, Eddie.
-Nisi ništa vidjela? -Žao mi je. Jutros je mirno.
-Nazovi policiju. -Opet?
Rekao je da ga nazovemo ako nešto bude!
Dobro.
-Tata, žao mi je. -Dođi. Nisi ti kriva!
Sve je u redu.
Sretan rođendan.
Svi su vani, ha?
Jesi li što vidio?
-Nisi? -Nisam, stari.
-Nitko nije ništa vidio? -Ne. Žao mi je.
Oprat će se s malo sapuna i vode. Ne mogu vjerovati da nisi ništa vidjela!
-Kad si zadnji put vidio kombi? -Kad sam sinoć parkirao.
Kad je to bilo?
Ne znam, oko osam sati.
-Osam? -Da, oko osam.
Od osam do sad.
„Pedofil.”
Samo tren.
P-E-D-O-F-I-L.
Da, vidim.
Ne znam, zar ja to određujem?
Možda misle da je Jamie pedofil. Možda da je Eddie.
Da slikamo?
Ne morate dolaziti. Moj će muž to ukloniti. Da slikamo?
Ne, neću čekati. Okinut ću tri slike.
Moja će vam ih kći poslati mejlom. Hvala, draga.
Snimi tri fotografije i pošalji ih Sam.
U mojim je kontaktima.
Kreteni.
Hej.
-Smiri se. -Rođendan ti je.
Oni to ne mogu znati! Samo se smiri.
Misli na Lisu.
-Hvala što mi govoriš što da radim. -Ne govorim ti.
Samo kažem da moramo misliti na nju.
Eddie, dosta mi je ovoga.
Nemoj opet o tome. Nemoj to reći.
-A što želim reći? -Pa znaš što!
Ne može! Neću opet o tome razgovarati, draga!
Dobro?
Sve smo to već prošli.
Suđenje je za četiri tjedna. Svi će zuriti!
Ali neće u nas!
Bit će iza velikog paravana! Samo ga skrivaju.
Sjajno im ide.
Štite ga. Prošli smo to s odvjetnicima.
Neće biti ništa bolje.
-Mama ti može naći posla. -Ne mora mi ona nalaziti posla!
Zašto bih to htio?
Imam posla ovdje. Imam dečke koji ovise o meni.
Znam, ali…
Ona ovdje ide na koledž.
Želiš je ispisati?
Da i njoj upropastimo život?
Misliš da će biti bolje u Liverpoolu?
Vjeruj mi, bit će deset puta gore. I sama to znaš.
Sama to znaš, draga. Znaš da će biti gore.
Nismo ništa skrivili!
Jesmo li išta skrivili? Nismo.
Zato se ne selimo. Ne selimo se, Mand, i kraj priče.
-Sranje. -Nema veze.
Obrisat ću… Oprosti zbog ovoga.
Oprosti zbog ovoga. Obrisat ću.
-Tata? -Što ti ovdje radiš?
Ne prisluškuj.
Bez brige, oprat ću ja to.
Jesi li poslala mejl?
Jesam.
-Evo ti mobitel. -Hvala.
Komu pišeš poruke?
Billyju.
Aha. Kako to ide?
Ne tiče te se.
Je li tata dobro?
Tata je dobro.
Puštam ga na miru. Tako ja to radim.
Obožava taj kombi.
Ne obožava ga. To je samo kombi.
Ne znam.
Mislim da sapun i voda neće pomoći.
Ne znam ništa o boji. A ti?
-Bijesna si, zar ne? -Nisam.
Nisam.
Ne shvaćam tko bi trebao biti pedofil.
Ima 13 godina! Jebeni idioti ne znaju ni što to znači.
Tata očito nije, a Jamie nije…
On…
Neki sam dan ušla u njegovu sobu da usišem.
Da?
Nisam znala što da radim.
Ja ne mogu ući.
-Ti si mi dobro. -Da.
Billy pazi na tebe?
Mama, Billy ne pazi na mene. Prestani to govoriti.
Mogu sama paziti na sebe. I pazim na sebe.
Nitko nije…
Nitko nije napisao „pedofil” na mom ormariću. Pa eto.
-Dobro. -Mand, gdje je velika spužva?
Ispod sudopera!
-Nije, ne mogu je naći! -Ondje je, potraži!
Tražim!
Dobro, evo me. Idem pomoći tati.
Hoćeš čaj?
Ne treba.
Dobro. Volim te.
I ja tebe.
-Jesi li našao? -Jesam.
-Hoćeš čaj? -Ne treba.
-Jesi li dobro, Eileen? -Jesam, hvala.
-Hoćeš možda stolicu? -Ne.
-Da odmoriš noge? -Ne treba.
-Jesi li za čaj? -Ne, hvala.
Imam i rođendanske torte.
Ne? Onda odjebi, zabadalo staro.
Što je, pedofile?
Ha? Hej!
-Hej! -Što je, pedofile?
Vi ste mi to napisali?
Jeste li?
Pedofile!
Oprosti, draga. Pazi. Pardon.
-Ne skida se. -Ne?
Ne.
-Hoćeš izbjeljivačem? -Neće uspjeti.
-Oprosti. -Nema veze.
-Moramo u Wainwrights. -Sad?
-Da, sad! Moramo ići. -Zašto?
Jer to moram ukloniti! Ne mogu…
Ne mogu na posao s time na kombiju!
-Zar ne? Ne mogu! -Znam, ali…
Idemo sad. Nećemo dugo. Idemo. Lisa!
-Lisa, dušo, siđi! -Što?
Obuci jaknu. Idemo u Wainwrights.
-Zar ja ne mogu ostati? -Ne možeš ostati!
Vandalizirali su kombi! Tko zna što je iduće! Nećeš tu biti sama.
Zašto bih išla?
-Jer te ja molim. -Eddie, pripremam doručak.
Cure, molim vas! Učinite mi uslugu.
Molim vas, pomozite mi. Trudim se!
Dobro. U redu, idemo.
-Da? -Popravit ćemo dan.
Ha?
-Popravit ćemo ovaj dan. -Dobro.
Popravit ćemo dan.
-Ugasit ću ovo. -Ipak mi je rođendan.
Popravimo ovaj dan.
Idemo u Wainwrights da ti ispunimo rođendansku želju?
Pa da! Kako ne.
Kao dijete nisam imao ništa. Ti možeš biti sretna.
Ne bih dobio ni mandarinu. Upadaj.
-Dobro zaključaj vrata, dušo! -Jesam.
Pripazi nam na kuću, Eileen!
Naravno da hoću.
-Da? -Pripazit ću.
Pošalji poruku Susjedskoj straži!
Eddie.
Pa samo kažem.
-S nosom na ogradi. -Zdravo!
Znatiželjna baba.
Hajde da popravimo ovaj dan.
-Može. -Rekla si da hoćemo.
Pusti neku glazbu, Lisa. Izaberi pjesmu s dobrim basom.
O čemu ti to?
Dobra glazba mora imati dobru melodiju basa.
Znaš? Dobru bas-gitaru.
Bez cmizdrenja za gitaricom ili glupog drum and bassa.
Nađi mi lijepu, konkretnu melodiju na basu.
Kakve su to gluposti!
I još nešto.
Kad se vratimo iz Wainwrightsa, idemo na izlet.
-Na izlet? -Da. Idemo na izlet. Na obiteljski izlet.
Što ćeš raditi na obiteljskom izletu?
Ne znam.
-Penjati se na brdo! -Na brdo?
Da! I onda idemo u zoološki.
Ne idem u zoološki. Imam skoro 18 g.
-Onda idemo na klizanje. -Ti da se kližeš?
Pa zašto ne bih?
-Dobro, idemo u kino! -Može, ja bih to.
-Ako nešto moram, to bih. -Da?
-Da. -Kino?
-Da. -Dobro, mila. Onda idemo u kino.
-Mand, jesi li ti za kino? -Aha.
Jesi? Pogledaj na internetu što se daje.
Što te spopalo?
Ništa me nije spopalo.
Samo sam odlučio riješiti…
Riješiti današnji problem.
I ja ti pomažem.
Hvala.
Riješiti današnji problem?
-To stalno govori psihologinja. -Što rješavamo?
Ništa.
Samo bih htio da idemo u kino.
Da. Prvo ćemo doručkovati.
Da.
Priprema mi pravi engleski doručak. Skupa s krvavicom.
S krvavicom?
Kupila sam je tati.
-Umrijet ćeš mlad, znaš? -To sam i ja rekla.
I jest ću pohani kruh.
Kupila sam i fin kruh za pohanje.
Majka ti je krasna žena!
Kako god ti kažeš!
-Hej! -Oprosti.
Eto, riješeno! Popravili smo dan, djeco.
Dođemo, kupimo što treba,
natrag doma,
ja i Lisa uklonimo boju dok ti pripremaš doručak,
presvučemo se, odemo u kino i pojedemo golemu kantu kokica.
-Da! -Možemo u kineski?
-Možemo. -To!
Što bi htjela?
Sve!
-Sve? -Sve. Jako sam gladna.
-Dobro. -Već sto godina nisam bila u kinu.
-Da. -Jesi li našla pjesmu?
Ne znam što ima dobar bas.
Pusti…
Samo ukucaj „a-ha”.
Samo „a-ha”.
„Take On Me.”
-To nema bas. -Ima!
-Nema. -Ima!
-Nisu imali ni basista! -Jesu, Paula.
-Koga? -Paula.
Svirao je bas. Znao je svirati i bubnjeve.
-Sigurna si? -Sto posto. Bila sam u klubu obožavatelja.
O, Bože.
-Pa da, bila si. -Jesam.
Mama je imala postere na zidu. Imala je bedževe, šalove.
-Obožavao sam bedževe. -Nikad mi to nisi rekla.
Prije puno godina, na početku,
kad smo tata i ja počeli izlaziti, bio je jedan školski ples
i odlučio si me testirati.
-Nije to bio test. -Jest.
Ma nije to bio test!
Tata je nosio glupu ružičastu periku.
Svi su mu se smijali, ali tatu za to nikad nije briga.
Volio sam tu periku! Baš je bila zakon.
Bila je sredina večeri i nitko još nije plesao.
Imali smo oko 13 godina?
-Bili smo u trećem razredu. -To je sada deveti.
DJ je bio Barnes, profesor iz geografije.
-Ćelavac. -Da, ćelavac.
Već je bio očajan što nitko ne pleše.
Svi su se sramili.
-A-ha je tad bio na vrhu ljestvica. -Da.
A tata… Ludnica.
Počeo je plesati sam nasred podija.
-Nije bilo tako. -Ma jest!
Ne! Barnesy je bio sjajan nastavnik, ali grozan DJ.
Samo sam priskočio. Htio sam mu pomoći.
Svi su stajali i smijali se tvom tati kao ludi.
-Nisu se smijali. -Jesu.
Nitko se nije smijao. Divili su se mom northern soulu.
-Northern soulu? -Da.
-Je li to ta? -Bio sam vrhunski plesač!
-Jesi. -Znaš i sama!
Ali onda se počeo spoticati i klizati po podiju.
Reci joj istinu. Reci joj zašto.
-Zašto? -Reci istinu.
Kupio sam crveno-bijele cipele za kuglanje.
-Nisi valjda! -Rabljene, da mi idu uz periku.
Nisam imao pojma da imaju sklizak potplat.
-Za kuglanje su! -Jako sklizak potplat.
Onda ti se on otkliže, posklizne,
raširi noge kao u špagu i pljusne na lice.
Užas.
Onda ustane.
A razbio si je nos.
Krv mu je curila niz lice.
Svi su se drapali od smijeha.
I onda kaže: „Krvarim!”
Godinama nakon toga dovikivali su ti to po školi.
Ono: „Krvarim!”
-Jebene usrane cipele. -Ali bilo je smiješno.
Drago mi je što je tebi bilo.
Sve sam ih voljela. Učinila bih sve za bilo kojega.
Istina. Učinila bi sve za bilo kojega.
Da je bilo po maminom, ti bi izgledala potpuno drukčije.
Izgledala bi kao… Imala bi norvešku facu. Shvaćaš?
Izgledala bi kao Erling Håland.
-Sad ide dio na kojem si pao. -Sjećaš se toga?
„Krvarim!”
Ostatak večeri samo smo zajedno sjedili.
U tim cipelama nisam mogao plesati.
Onda si me otpratio kući. Kližući se.
Tvoji su me baka i djed čekali. Moj ga tata upita je li se potukao.
A on će: „Tako nešto.” Totalni frajer. „Tako nešto.”
-Žvalila si me kao luda. -Tata!
-O, Bože! -Jesi.
Tata, prestani!
Prvi put sam dobio francuski poljubac.
-Tata! -To neću zaboraviti.
-S jezikom i sve. -Tata!
-Posrkala si mi krajnike. -Tata!
Možda i jesam.
Ali dobro ti ide držanje za ruku.
-Da se tu držimo za ruke? -Da.
-Ne! -Zašto ne?
-Ne. -Osramotili bismo kćer, ha?
-Ma ne. Ne da mi se. -Kako to misliš?
Neka ti bude drago. Dijete si ljubavi.
Prestani.
Dijete romantike i latica.
Ne!
Da. Dijete naše ljubavi.
Dođi.
-Dijete duge… -Tata!
Maslačaka i narcisa.
Da, dobro.
Baš ste nezreli. Oboje.
Djeca.
Što točno tražimo?
Ne znam. Nešto za skidanje boje.
Vidimo se ovdje, može?
A što ćemo mi?
Ne znam. Trošite novac. To vam dobro ide.
-Ide. Super. -To nam dobro ide.
Idemo trošiti novac.
Oprostite.
Izvolite.
Netko mi je sprejem pisao po autu. Ne znam kako se to skida.
Aha.
Ja ne znam, ali kolega bi vam mogao pomoći.
Quinte!
Kamo je otišao? Quinte!
-On zna takve stvari. -Dobro.
-Hej. -Stari.
Gospodin kaže su mu posprejali auto. Želi skinuti boju.
Pokušali ste vodom i sapunom?
Jesam, ne ide.
Imate li jak mlaz?
Prao sam spužvom.
Trebate skinuti mlazom.
Onda razrjeđivačem ili jakim alkoholom. Votkom ili još bolje izopropanolom.
Krpom od mikrofibre trljajte ukrug.
Što je to?
Prodajemo ih.
-Dođite. -Hvala!
Trljajte krpom kružnim pokretom.
Pomolite se i više od toga ne možete.
Da se pomolim? Zar krpom neću ukloniti?
Nešto će vjerojatno ostati.
Ako želite sve skinuti, morate prelakirati.
Što je?
Grafit?
Djeca! Ja krivim roditelje.
Možeš mi pokazati gdje je plava boja?
Bolje da date prelakirati.
Nemam novca za to. Pokaži mi gdje je plavi lak.
Ma bilo koje boje. Ne mora odgovarati.
-Samo da maknem natpis s kombija. -Upravo sam shvatio tko ste.
Vidio sam vaše fotografije na Facebooku.
-Možeš li mi pokazati gdje je boja? -Mogu. Ovdje.
-Oprostite, nisam htio biti neugodan. -Nema veze.
Znate…
Ja sam na vašoj strani. Na strani vašeg sina. Ako to išta vrijedi.
Jer nije kriv, zar ne?
Čak i što se tiče onog za što kažu da su ubodne rane…
U mjestima uboda ima kosti.
Ako izmišljaš, daj izmisli nešto anatomski moguće.
Razumijete?
I…
Vidio sam njezine slike.
Imate moju podršku.
-Samo mi daj boju. -Da, oprostite.
-Samo želim boju. -Evo.
Nađite mu dobrog odvjetnika.
Mnogi će dati novac ako budete skupljali.
Evo boje.
Tata!
Znaš,
mislim da ljudi ovamo dolaze na izlet.
Bila sam na odjelu sa zračnicama.
Živa dosada. Ali tip stoji
i smješka se sebi u bradu. Čudno.
Trebala sam ga slikati.
Sljedeći!
-Još nešto, gospodine? -Ne, hvala.
-Želite li karticu vjernosti? -Ne, hvala.
Ne? Nema problema. Ovo je 34,99 funta.
-Tata, jesi li dobro? -Račun?
Ne, hvala. Dobro sam.
Samo sam malo gladan.
Dobro.
-Imam lijepu biljku. Zar nije lijepa? -Jest.
Mislim da me tip na gumama gledao.
Moram reći Jane da dođe. Tu će si naći frajera.
Što je?
Pa to je on!
-Tko? -Prati li on to mene?
Zafrkavaju me. Mislite da sam budala?
-Eddie! -Sranje!
Dođi, govnaru mali!
Dođi! Ustani!
Ti si mi pisao po kombiju?
-Što? -Ti si ono napisao?
-Za zafrkanciju. -Ali nije smiješno, jebote!
Smiješno je? Ne smješkaj se! Pljusnut ću te pa se više nećeš smješkati!
Da se nisi usudio!
Slušaj me, budalo. Diži se!
-Diži se! Slušaj me! -Dobro.
-To se ne radi! Jasno? -Da.
Nemaš pojma što proživljavam, jebote! Da mi se nisi smijao!
Ne smij mi se!
Ne smij mi se.
Idi, gubi se.
Kloni se moje obitelji!
-Idemo, brzo! -Čekaj!
Nosi si jebeni bicikl!
Idemo!
Što radiš?
Eddie!
Eddie, daj.
-Eddie, molim te. Uđimo u kombi. -Možemo li ići doma?
Daj mi biljku, draga.
Daj mi torbu.
Idemo, cure. Uđite s druge strane.
-Hoćete li to počistiti? -Što?
Hoćete li to počistiti?
-Neću. -Napravili ste nered.
-Platit ću. -Morate očistiti.
-Nema šanse. -Eddie!
-Snimljeni ste. -Zaveži, šupčino!
-Zaveži i vrati se u trgovinu! -Snimljeni ste.
-Dođi u kombi! -I ti i tvoj glupi prijatelj!
Tata, da se javim?
Javi se.
-Zove vas… -Jamie Miller.
Iz Zatvorenog centra za obuku Standling.
Ovo je poziv od osobe u zatvoru u Engleskoj ili Walesu.
Pozivi se snimaju i čuvaju te ih zatvorsko osoblje može slušati.
Ako ne želite prihvatiti poziv, molimo da ga prekinete.
Tata?
Zdravo, sine.
Samo da ti čestitam rođendan.
Hvala ti.
Hvala što si nazvao.
Dobio si moju čestitku?
Jesam.
Ti si to nacrtao?
Jesam.
To sam i mislio.
Baš sam mami rekao kako je dobar crtež.
Zaboravio sam koliko si volio crtati.
Da. Zato sam opet počeo.
Je li sve u redu?
Sad kad se prašina malo slegla.
Da, dobro je.
Knjižničar je ljubazan prema meni.
Malo me gnjave na dvorištu, ali ništa strašno.
Znaš što trebaš učiniti.
Da. Imam komu reći.
Dobro.
Što ćeš danas raditi?
Htio sam doručkovati.
-Još niste doručkovali? -Ne.
Nismo još. Imali smo posla.
Mislim da ćemo poslije u kino.
A Lisa bi htjela u kineski.
Na kozice kung pao?
Da, znaš što obično jedemo.
Jesi li dobio dobre darove?
Ne, još nismo otvarali darove.
-Tata? -Da?
Ovaj…
Znam da danas nije dobar dan za to.
Ali nešto se dogodilo i…
Što je bilo, sine?
Reci. Nema veze što mi je rođendan. Što je?
Pa…
Suđenje se približava.
Pa razmišljam.
Drukčije ću se izjasniti.
Halo?
Tata…
Žao mi je, ali reći ću da sam kriv.
Zdravo, sine! I mi smo ovdje.
Zdravo, Jay.
Što?
Je li hrana išta bolja, dušo?
Da, dobra je. Mislio sam da razgovaram samo s tatom.
Pisala sam im što ne podnosiš.
Ma dobro je.
Jesi li i dalje puno u teretani?
Samo kad mi daju.
Pretvorit ćeš se u bodibildera?
Pa neću baš.
Idem ja sad. Drugi čekaju.
Dobro, sine.
Krajem tjedna u isto vrijeme?
Super.
-Tata? -Da?
Žao mi je.
I sretan rođendan.
Hvala.
Izađite s ove strane.
Pazite na boju.
Hoće li biti dobro?
Bit će. Idemo.
Hajde.
Što vam se dogodilo?
Djeca, je li?
Odjebi, Eileen.
Nije popravio prozore kako treba.
Nije zabrtvio. Jesi li sinoć osjetila propuh?
-Tu majicu sam ti ja kupila? -Trebao sam sâm.
Da.
-Da. -Jako ti lijepo stoji.
Nisi loš za 50-godišnjaka.
Hajde da ne idemo u kino.
U redu je. Presvukao sam se.
Zaista ne moramo.
Ma idemo.
Ne treba.
-Sigurno? -Da.
Hvala ti.
Zvučao je bolje nego prošli tjedan.
Zar ne?
Možda mu je bolje sad kad je donio odluku.
-Sjećaš li se što je rekla Jenny? -Da.
Sjećam se. Ne radim to.
Ne isključujem te. Iskreno ti kažem.
-Zašto si ovakav? -Kakav?
Ti si bio s njim unutra.
Ja nisam ni vidjela snimku.
Molim te, nemojmo opet o tome.
To ti postaje poštapalica.
„Nemojmo opet o ovome ili onome.”
Nemojmo opet o tome da sam s njim bio ja, a ne ti.
-Nisam na to mislila! -Nego na što si mislila?
Ti si vidio snimku. Ja nisam.
Ti nisi takav.
Da prijetiš djeci, uništavaš kombi.
Znam da si ljut.
Ali možda najbolje da prizna da je kriv.
Da si iskren prema sebi, i ti bi to shvatio.
Vidio sam što sam vidio.
Nisam htio vjerovati.
Ali kad sam vidio…
Znam te otkako ti je počelo rasti paperje.
Moramo ovo preživjeti.
Što ako ne možemo?
-Jenny kaže, kad se osjećamo… -Jebeš to što Jenny kaže!
Jebeš to što ona kaže. Ona sad nije ovdje!
Nije izlazio iz svoje sobe.
Došao bi doma, zalupio vratima i ravno gore za kompjutor.
Vidjela bih svjetlo u jedan u noći.
Pokucala bih i rekla:
„Jamie, daj, sutra je škola.”
Svjetlo bi se ugasilo, ali on ne bi ništa rekao.
Nismo mogli ništa učiniti.
Sva su djeca danas takva.
Ne znaš što gledaju u svojoj sobi.
Mogu gledati porniće ili bilo što drugo.
Gle što je meni iskočilo na mobitelu!
Tip priča kako treba sa ženama, da muškarci trebaju biti muškarci.
A ja sam samo tražio video za vježbanje.
Ne možeš ih stalno držati na oku. To je nemoguće.
Može strašno planuti. Kao i ti.
Nemoj tako.
Nije na mene takav.
-Zar je na mene takav? -Nije.
Ali mislim da smo to trebali sasjeći.
Vidjeti i sasjeći u korijenu.
Ne smijemo tako razmišljati.
Sjećaš se? To je rekla.
Nismo mi krivi.
Ne smijemo sebe kriviti.
Ali naše je dijete.
Zar ne?
U njegovim godinama tata me tukao kao vola u kupusu.
Katkad bi izvukao remen i mlatio i mlatio.
Obećao sam si
da svojoj djeci to nikad neću raditi.
To svojoj djeci nikad neću raditi.
I nisam, zar ne?
Samo sam htio biti bolji.
Ali jesam li?
Jesam li bolji?
Trudio si se biti.
-Oboje smo se trudili. -Da, trudio sam se.
Vodio sam ga na nogomet. Mislio sam da će tako očvrsnuti.
Ali bio je traljav!
Pa su ga stavili na gol.
Stajao sam na rubu terena
dok su mu se drugi tate smijali.
Osjećao sam da me gleda.
Ja njega nisam mogao pogledati.
Nisam mogao pogledati svog sina.
Bio si mu uzor!
Onda sam ga vodio na boks.
Mislio sam da će biti drukčije. Ali trajalo je deset minuta.
Znam.
-Znao je dolje crtati, sjećaš se? -Da.
Sjedio je za kuhinjskim stolom i crtao.
-Super je crtao! -Da, obožavao je to.
Sjajno je crtao i volio je to. Satima bi crtao.
I onda je prestao.
Htio je kompjutor pa smo mu kupili.
I radni stol. I tipkovnicu, slušalice, sve.
Igrao sam nogomet s njim. Sjećaš se?
Da.
Onda mi je krenuo posao.
Izlazio sam u 6 h i vraćao se u 20 h.
Ja sam dolazila ranije i nisam bila ništa bolja.
Bila si dobra mama.
Dobra si mama.
Možda ja nisam dovoljno pazio.
Ali bio je u svojoj sobi!
-Mislili smo da je na sigurnom. -Da.
Zaista smo to mislili.
Kakvu štetu može ovdje napraviti?
Mislio sam da ispravno postupamo.
Bila sam dobra mama.
-Jesi. -Dobra sam mama.
Ti si dobar tata. Sjajan tata!
Ali naše je dijete.
Ako sam ja dijete svog tate…
Kako mi je on ispao takav?
Dođi.
Nismo znali što će učiniti.
Zato je htio da budeš s njim. Jer inače ne bi vjerovao.
Mislio je da ćeš ga zaštititi.
-Jesam li ga trebao zaštititi? -Nisi mogao.
-Jesam li ga mogao zaštititi? -Nisi.
Jesmo li trebali dati više?
Bilo bi dobro da prihvatimo da smo možda trebali.
Bilo bi u redu da tako razmišljamo.
Još vidim tog dječačića.
Bleskastog.
Kako se ljulja na penjalici.
U kuhinji crta čudovišta.
Jede sladoled.
Cijeli bi se zamrljao!
Zamrljao bi cijelo lice.
Cijelo lišce.
Kao da je jučer bilo.
Baš.
Da.
Stalno je to ponavljao.
Govorio je: „Nisam ja.
Tata, nisam ja.”
I vjerovao sam mu.
I onda sam vidio snimku.
Kako?
Da si bar ti bila s njim.
Da je bar tebe izabrao. Bolje bi se snašla.
-Ne bih. -Bi.
Ne.
Bolje bi se snašla.
Jeste li dobro?
-Jesmo. Jesi li ti, dušo? -Jesam.
Je li to novo?
Lijepo je.
-Da. -Nije novo. Vjerojatno samo…
Vjerojatno samo drukčije nosim.
Znate, stvar je u kombiniranju.
Stalno vam to govorim. Sve je u kombiniranju.
Mislila sam…
Mislila sam da je ovo dobra prilika da se sredim.
Ipak je tatin rođendan.
Mama ti je kupila tu majicu?
Da.
Lijepa je.
-I ja bih se trebala ljepše obući. -Ne.
I ovako si lijepa.
Lisa, žao mi je.
-Zbog onih dečki i toga s kombijem. -Tata, kombi…
U redu je. Kombi izgleda još gore,
ali više se ne vidi pročitati riječ.
Dat ću ga prelakirati.
Dečki su krivi?
Da. Znaš li ih?
Znam.
-Oni su šupci. -Ne psuj.
Oprosti.
-Ako ti budu radili probleme… -Tata…
Svi mi rade probleme.
Ja sam Jamiejeva sestra.
Ali ostajemo ovdje.
Ne selimo se. Ne možemo se preseliti.
-Mogli bismo. -Ne, mama.
Ako se preselimo, neko će vrijeme biti bolje.
Ali onda će netko nešto saznati.
Pa će se saznati sve
i onda će biti još gore.
Znate.
Stvar je u Jamieju. Jamie je naš.
Zar ne?
Razmišljali smo da ipak ne idemo u kino.
Da, to je…
Dobro. Možemo…
-Možemo posuditi film. -Da.
-Dobra ideja. -Naći ćemo kokice.
Imam negdje kokice!
-I naručiti hranu. -Da!
-Da. -Molim te.
Krekeri od kozica za sve?
Krekeri od kozica za sve.
Idemo doručkovati?
-Da počnemo doručkom? -Da.
Dođi.
Ona krvavica će uskoro dobiti mlade.
-Postavit ću stol. -Hvala.
-Pomoći ću ti. -Ti danas ne radiš, slavljeniče.
Kako smo onda nju odgojili?
Isto kao njega.
Oprosti, sine.
Trebao sam biti bolji.
Prijevod titlova: Petra Matić