KAMASZOK
TIZENHARMADIK HÓNAP
Micsoda illatok.
Hát, szülinapod van. Egyszer egy évben megérdemled
az angol reggelit.
Boldog szülinapot, vénember!
Egy vénember a férjem.
Te bezzeg fiatalodsz, mi?
Igen, te pimasz tahó. Különleges gyógyszerem van.
Ó, mi ez? Véres hurka?
A hentestől van.
Nagyon rosszat tesz.
Tudom, de annyira imádod.
Téged jobban imádlak.
-Aha, de csak, ha sütök reggelire. -Nem, nem.
-Hé! -Karácsonykor is, ha
harisnyatartóban vagy.
Hé! Hagyd ki ebből a harisnyatartómat, nehogy a felizgasd magad!
Hogy érted, hogy magamat?
Hé!
Talán később.
Ó! Csak öt perc az egész.
Sohasem csak öt perc.
Öt perc.
Délig úgysem kel fel.
Az apja 50. szülinapján igen.
Később. Gyerünk! Viselkedj! Viselkedj! Koncentrálj a szülinapi lapokra!
Ünneprontó vagy.
Milyen legyen a tojás, buggyantott?
Tükör.
Fiatalon halsz meg.
De boldogan.
Apa és Jean.
De Jean írta.
Öt font.
Ezen még egy sört sem lehet venni manapság.
Ja.
Ó! Milyen aranyos rajz!
Jóképűnek rajzolt.
Jó lett, mi?
Igen.
Mindent beleadott.
Basszus! Apa! Láttad a furgont?
Mit?
A furgont kint. Láttad már?
Nem.
-Ez… -Nem.
Ó, baszki!
-Apa, ez… -Faszom!
Sajnálom.
-Nem tudom, hogy… -Hé! Nem a te hibád.
-Akkora faszfejek! -Hé! Hogy beszélsz?
Bocsi.
Láttál valamit, Eileen?
Nem, semmit, Eddie.
Nem láttál semmit?
Sajnálom. Békés reggelünk volt.
Hívd a rendőrséget!
-Megint, drágám? -Igen. Azt mondták, ha
-bármi történik, hívjuk őket. -Oké.
Apa! Sajnálom.
Gyere! Nem a te hibád. Gyere!
Semmi baj.
Boldog szülinapot.
Mindenki kijött, mi?
Nem láttál valamit? Nem?
Nem láttam.
Ti sem láttatok semmit?
Nem, sajnálom.
Baszki.
Oké. Egy kis szappanos víz lehozza majd.
-Igen, reggel már erre ébredtünk. -Hihetetlen, hogy nem láttál semmit.
-Eddie! Mikor láttad utoljára a furgont? -Amikor este leparkoltam.
-Az hány órakor volt? -Nem tudom. Kábé nyolc körül, azt hiszem.
-Nyolc körül? -Ja, úgy nyolc körül.
Nyolctól ma reggelig.
Kéjenc.
Várjon!
K-É-LY-E-N-C.
Igen, én is tudom.
Nem tudom. Ezt nekem kell eldöntenem?
Talán úgy gondolják, hogy Jamie kéjenc. Vagy hogy Eddie az.
Le kell fényképeznem?
Nem kell kijönniük, a férjem le akarja mosni.
Csináljak róla képet?
Nem, sajnálom, de nem várok. Csinálok három képet, jó?
A lányom majd átküldi őket e-mailben. Rendben? Köszönöm, köszönöm.
Csinálj három fotót, és küldd el e-mailben Samnek!
Benne van a telóban.
Kis köcsögök.
Hé!
Nyugi!
Szülinapod van.
Igen, de ők nem tudták. Csak higgadj le! Gondolj Lisára!
-Köszi, hogy megmondod, mit csináljak. -Nem mondom meg, hogy mit csinálj,
drágám. Csak annyit mondtam, hogy gondoljunk rá is, oké?
Eddie! Ne csináljuk már ezt!
Kérlek, ne kezdd! Ne mondj semmit!
-Miért, mit mondok? -Tudod, hogy mit mondasz. De szó se
lehet róla. Nem beszélünk erről. Még egyszer nem. Oké? Már megbeszéltük.
Négy hét múlva tárgyalás, és mindenki bámulni fog.
Igen, de nem minket. Abban az intézményben vigyáznak rá. Elrejtik, nem
lesz gond.
-Igen, és alapos munkát végeznek. -Csak megvédik őt. Ezt már
átvettük az ügyvédekkel.
Semmi sem lesz jobb, drágám.
-Anya azt mondta, szerez neked munkát. -Nem kell, hogy anyád szerezzen munkát!
Miért akarnám, hogy ő szerezzen melót? Hé! Itt is van munka! A
srácok számítanak rám.
-Igen, tudom, de… -Drágám! Lisa egyetemre megy. Nem akarod,
hogy egyetemre járjon? El akarod baszni az ő életét is? Hé! Azt hiszed, ha
visszamegyünk Liverpoolba, jobb lesz? Mert az tuti, hogy tízszer ilyen szar lesz, és
ezt te is tudod. Te is tudod. Tudod, hogy rosszabb lesz. Nem
csináltunk semmi rosszat.
-Tettünk valami rosszat? Nem. -Nem.
Nem, szóval maradunk. Itt maradunk, nem nyitok vitát. Picsába!
Semmi baj.
Nem, majd… Nem, nem. Bocs… Sajnálom, szívem. Bocs, majd feltakarítom.
Apa?
Hé! Te meg mit csinálsz itt? Nem kéne hallgatóznod. Ne aggódj, lemosom.
Elküldted az e-mailt?
Ja. Ja. Itt a telefonod.
Köszi.
Kinek írogatsz?
Billynek.
Értem. Hogy alakul?
Nem tartozik rád.
Apa jól van?
Apád jól van. Kicsit egyedül hagyom, ezt szoktam csinálni.
Imádja a furgont.
Dehogy imádja. Csak egy kocsi.
Nem tudom… Szerintem a szappanos
víz semmit sem ér majd.
Nem értek a festékekhez. Te igen?
Dühös vagy, ugye?
Nem, dehogy. Nem vagyok.
Én… Nem tudom, kire értették a „kéjenc”-et.
Ő csak 13. Kibaszott gyökerek, azt se tudják,
mit jelent. Tuti nem apára értették,
de… Tudod, Jamie nem volt… Ő…
A múltkor bementem a szobájába. Felporszívóztam.
Igen?
Nem tudtam, mit kéne tennem.
Én még nem tudok.
Nincs semmi baj.
Aha.
-Akkor Billy vigyáz rád? -Anya! Billy nem vigyáz rám, ne mondj
ilyeneket! Tudok én magamra vigyázni, oké? És vigyázok is. Nekem még senki nem írta
fel a szekrényemre, hogy kéjenc. Ez is valami.
Oké.
Manda! Hol van az a nagy szivacs?
A mosogató alatt.
Nincs ott, nem találom.
-De ott van, keresd! -Azt csinálom!
Jól van, megyek már! Jobb, ha segítek apádnak. Kérsz teát?
Nem, köszönöm.
Oké. Szeretlek.
Én is téged.
-Megtaláltad? -Ja.
-Kérsz teát? -Nem, nem kérek.
Minden oké, Eileen?
Igen, köszönöm.
Hozzak egy széket? Egy széket, hogy pihentesd a lábadat?
Ne.
-Ne! Nem kell, köszönöm. -Egy csésze teát?
Nem, nem kérek.
Még a tortámból is van, ha azt szeretnél.
Nem? Bekaphatod, te pletykás görény.
Perverz kéjenc!
Hé! Hé!
Hé!
-Perverz kéjenc! -Perverz kéjenc!
Ti csináltátok ezt a kocsimmal?
Ti voltatok?
Kéjenc!
Bocs, szívem! Vigyázz, vigyázz! Bocsi.
Nem akar lejönni.
Tényleg?
Igen.
-Megpróbálod fehérítővel? -Az se lesz elég.
Bocsi.
Semmi baj.
Elmegyünk a Wainwrightsba.
Most?
-Ja. El kell mennünk a Wainwrightsba. -Miért?
Mert le kell szednem, Manda. Nem lehet… Nem mehetek munkába ezzel a felirattal a
kocsimon. Igaz? Nem mehetek. Na, gyere, menjünk! Gyorsan megjárjuk. Induljunk!
Jó…
Lisa!
Lisa! Gyere, szívecském!
Mi van?
Vegyél kabátot! A Wainwrightsba megyünk.
Nem maradhatok itt?
Nem maradhatsz itt.
Megrongálták a furgont. Ki tudja, mire készülnek? Nem hagylak itt egyedül.
-Miért? Nem akarok. -Mert én azt kértem, hogy gyere el!
Eddie! Ne butáskodj már! Még készül a reggeli. Mi…
Lányok! Kérlek! Kérlek, ennyit tegyetek meg értem! Kérlek! Segíts,
-szívem, próbálkozom. -Oké.
Jól van. Jól van, mind elmegyünk. Aztán folytatjuk.
Jó?
-Majd folytatjuk. -Oké. Jó, jó, jó.
Jó.
-Folytatjuk, jó? Jó? Szülinapom van. -Lekapcsolom.
Na? Majd folytatjuk.
Wainwrightsba menni… Ez szülinapi program?
Ja. Nekem az. Lófaszt se kaptam gyerekkoromban.
Te szerencsés vagy.
Még egy mandarint se kaptam. Jó, szállj be!
Jól zárd be az ajtót!
Bezártam.
Ugye szemmel tartod a házunkat, Eileen!
Hát persze.
Tuti?
-Igen. Figyelek rá. -Ne felejts el írni a polgárőröknek is!
Eddie!
Hát…
Csak mondom.
Kijött a kerítéshez.
Szióka, pá!
Pletykás vén szar.
Oké. Folytassuk a szülinapomat jó? Ezt mondtad, nem?
Jó.
Lisa! Tegyél be valami zenét! Valami jó számot, amiben erős a basszus.
Mire gondolsz?
Minden jó zenében van rendes basszusdallam.
Érted? Kell egy jó basszusgitár. Nem egy olyan prüntyögős szar,
vagy az a drum and bass baromság. Valami jó basszust keress,
ami erős, mint a beton!
Azt se tudod, miről beszélsz.
És még valami. Ha visszajöttünk a Wainwrightsból,
kiruccanunk egy kicsit.
-Kiruccanunk? -Igen. Kiruccanunk.
Egy családi kiruccanás.
És mit csinálunk ezen a családi kiruccanáson?
-Nem tudom. Hegyet mászunk vagy valami. -Hegyet?
Ja. Elmegyünk az állatkertbe.
Ne az állatkertbe, majdnem 18 vagyok.
Jó, akkor korcsolyázni megyünk.
Te korcsolyázol?
Ja. Miért ne korcsolyázhatnék?
Jó, akkor moziba megyünk.
Ja, én… benne vagyok. Ha választanom kell, erre szavazok.
-Igen? -Ja.
Mozi?
Ja.
Jó, szuper. Akkor odamegyünk. Manda! Neked jó a mozi?
Igen.
Igen? Oké. Nézd meg a neten, hogy mit adnak!
Mi ütött beléd?
Semmi sem ütött belém. Engem csak az érdekel, hogy megoldjam a mai nap
-problémáját. -Hogy megold a mai nap problémáját.
Én meg segítek.
Köszönöm.
Megoldani a mai nap problémáját?
Ezt szokta mondani a pszichológus.
Mit oldunk meg?
Semmit.
De szerintem jó ötlet elmenni a moziba, ez minden.
Igen. De előtte reggelizünk, ugye?
Igen. Angol reggelit csinált. Véres hurkával.
Véres hurka?
Vettem párat apádnak.
Fiatalon fogsz meghalni.
Én is ezt mondtam.
Bundáskenyérrel eszem.
Finom friss kenyeret vettem mellé apádnak.
Anyád csodálatos asszony, tudod?
-Hát, ha te mondod… -Hé!
Bocsi.
Jó, akkor megbeszéltük. Folytatjuk a szülinapomat.
Bemegyünk, megvesszük, megyünk haza, Lisával leszedjük a festéket,
amíg te megsütöd a reggelit… Aztán átöltözünk,
moziba megyünk és veszünk egy hordó pop-cornt.
-Ó! Oké. -Ehetünk kínait?
Hogy a fenébe ne!
-Ez az! -Igen.
Mit szeretnél enni?
Az egész étlapot.
-Az egészet? -Az egészet. Éhen halok.
Oké.
Ezer éve nem voltam moziban.
Igen?
Megvan a zene?
-Nem tudom, miben van basszus. -Ú! Legyen az a… Írd be,
hogy: a-ha. Úgy, hogy: a-ha.
„Take on me.”
Abban nincs is basszus.
De van!
Nem, dehogy.
-De van! -Nem volt basszusgitárosuk.
-De volt. Paul. -Nem…
Ki?
Paul. Ő volt a basszusgitáros, a dobos meg ő volt minden.
Ez biztos?
Száz százalék. Nagy rajongó voltam.
-A klubban is benne voltál, mi? -Igen. Benne.
Anyádnak tele volt poszterrel a fala. Voltak kitűzői, sálai, minden, ami kell.
-Imádtam a kitűzőket. -Ezt még sosem mondtad, anya. Soha.
Tudod, évekkel ezelőtt, még a legelején, amikor apáddal csak randiztunk,
elmentünk az egyik legelső sulidiszkóba és apád levizsgáztatott.
Nem volt az vizsga.
Az volt.
Mondom, hogy nem az volt.
Apád pedig felvette azt a hülye, rózsaszínű parókát, és mindenki röhögött
rajta. De apádat sosem zavarta, ha kinevették.
Hé! Azt imádtam. Király paróka volt.
Kábé a buli közepén tartottunk, de még mindig nem táncolt senki.
Hány évesek voltunk? Tizenhárom körül?
Harmadikos felsősök.
Az nálatok a hetedik osztály. A DJ Mr. Barnes volt, a földrajz tanár.
Bőrhajú.
Ja. A bőrhajú. Szegény elkeseredett, mert senki sem táncolt, mindenki túl
szégyenlős volt. Az A-ha pedig akkoriban vezette a toplistákat, igaz? Erre az őrült
apád elkezdett egyedül táncolni a táncparkett közepén.
Ja.
-Nem így volt. Egyáltalán nem így volt. -De igen.
Mi? Nem, nem, nem, nem, nem. Barnes jó tanár volt, de nagyon szar DJ.
Szóval megsajnáltam, és kisegítettem.
És mindenki ott állt, és halálra röhögte magát az apádon.
Nem, nem röhögtek. Senki sem röhögött, drágám. Imádták a Northern Soul
-táncmozdulataimat. Imádták! -De igen.
-Northern Soul? -Ja. Nem nevettek.
-Zseniálisan táncoltam. Te is tudod. -Ez lesz az?
Ez igaz. De aztán…
Tudod… elkezdett össze-vissza
csúszkálni a padlón.
Igen, de mondd meg neki, miért! Mondd csak meg!
Oké? Nem, mondd meg az igazat! Vettem egy piros-fehér bowlingcipőt az egyik
adományboltban, mert jól passzolt a parókámhoz. Érted?
Oké? Bowlingcipő.
De gőzöm nem volt róla, hogy a cipő nem tapad.
-Mert bowlingcipő volt! -Igen, igen, nem tapadt, szóval apád…
Csúszott, botlott, spárgázott, aztán pofára esett az egész iskola előtt.
Pofára?
Aztán felállt… és be volt törve az orra.
Szóval elkezdett ömleni belőle a vér. A többiek meg csak röhögtek. Erre azt
-kiáltotta: elvérzek! -Mindenfelé. Elvérzek!
Aztán éveken keresztül mindenki ezt kiabálta
neked a suliban. Azt mondták, elvérzek!
Kibaszott ócska cipő.
De vicces volt, Ed.
Örülök, hogy így gondoltad.
Imádtam az a-hát. Bármit megtettem volna értük.
Igazat mond, értük bármit megtett volna. Ha úgy lett volna, ahogy ő akarja,
most máshogy néznél ki.
Úgy néznél ki, mint egy… olyan Norvég arcod lenne.
Érted, ugye? Úgy néznél ki, mint Erling Haaland.
Mindjárt jön a rész, ahol elestél.
Emlékszel rá?
Elvérzek!
Ezután már csak egymás mellett ültünk, igaz?
Nem táncolhattam abban a cipőben.
Aztán hazakísértél. Én sétáltam, te csúsztál. A nagyiék még ébren voltak.
Az apukám megkérdezte: te verekedtél? Erre azt mondtad:
valami olyasmi. Csak így: valami olyasmi.
Aztán jött a smárolás.
Apa! Úristen!
Így volt.
-Apa! Ne! Elég! -Pedig igaz. Az első francia csókom.
Apa!
-Sose felejtem el. A nyelved a torkomban. -Apa! Apa, apa, apa, apa, apa! Apa!
Lenyelted a mandulámat.
Hát, talán így volt.
De a kézfogás is jól megy neked.
Megfogjuk egymás kezét?
-Igen. -Ne!
Miért ne?
Ne!
Ó! Kínos helyzetbe hozzuk a kislányunkat, mi?
Ne, ne! Csak nem akarom.
Hogy érted?
Örülnöd kéne, hogy szerelemből fogant gyerek vagy.
Apa! Elég.
A gyermek, amely romantika és szirmok szülötte.
Ne! Ne!
De. Te kis szerelemgyerek!
-Ne már! Apa! -A gyermek szivárványból,
pitypangból meg nárciszból.
Na?
Aha, jól van.
-Gyerekesek vagytok. Mindketten. Gyerekek. -Jó, megyek már!
Szóval pontosan mit is keresünk?
Nem tudom. Valamit, ami leszedi a festéket.
Itt találkozunk, jó?
És mi mit csináljunk?
Nem tudom. Költsetek pénzt! Az jól megy nektek, nem?
Igen, így van. Pompás! Gyere! Költsünk egy kis pénzt!
Igen. Tényleg jól megy.
Elnézést kérek!
Segíthetek?
Valaki festékszóróval esett neki a kocsimnak.
Esetleg tudja, mivel szedhetném le?
Értem. Ehhez nem értek. De a kollégám talán segíthet magának.
Köszi.
Quint? Hová tűnhetett? Quint! Ja, ő ért az ilyesmihez.
Oké.
Minden oké?
Ja… Az úrnak összefestékszórózták a kocsiját. Le akarja szedni.
Az baj. Próbálta szappanos vízzel?
Ja, de semmit nem ért.
Milyen erős volt a víznyomás?
Szivaccsal csináltam.
Ó, oké. Slaggal kell nekimenni. Aztán festékhígító kell, vagy alkohol. A vodka
is jó, de az izopropil jobb. És egy mikroszálas ronggyal kell körkörös
-mozdulatokkal csinálni. -Az mi?
Azt is árulunk. Hát, kövessen!
Viszlát!
Szóval igen, körkörös mozdulatokkal törölje.
És imádkozzon! Ennél többet nem tehet.
Imádkozzak? De az a törlőrongy leszedi majd, nem?
Ühüm.
Akkor is ott marad majd a nyoma. Ha teljesen le akarja szedni, újra kell
fényeztetnie. És mi az? Graffiti? A mai fiatalok! A nevelés hiánya, ugye.
Megmutatná, merre találom a kék festéket?
Hát, akkor már lehet jobb, ha újrafényezteti.
Arra nincs pénzem, oké? Csak mutassa a kék festéket! Bármilyen árnyalat jó, nem
kell passzolnia. Csak el akarom tüntetni, ennyi.
Hé… Rájöttem, hogy ki maga. Tudja, láttam magáról képeket Facebookon.
-Megmutatná, hol van a festék, kérem? -Igen. Erre jöjjön!
Bocs, nem akartam kínos helyzetbe hozni.
Semmi gond.
Én csak… Én a maga oldalán állok. A fia oldalán. Csakhogy tudja.
Hiszen nem ő tette, igaz? Mert… a szúrt sebeknél - mármint,
ahol elvileg megszúrták - ott csont van a behatolási helyeken. Érti?
Ha már kitalálnak valamit, legalább legyen anatómiailag korrekt,
érti? És…
Láttam képeket a testről.
Oké? Én támogatom magát, uram. De… Bocs, igen. Ja, persze. Csak…
Megmutatná, kérem, azt a festéket? Csak a festék kell.
Szerintem kéne magának egy jó ügyvéd. Közösségi finanszírozásba
sokan támogatnánk.
Itt a festék.
Helló! Minden rendben? Igen. Segíthetek?
Apa! Apa! Tudod… Az emberek tényleg itt töltik a szabadnapjukat. Mert ott álltam a
csöveknél, vagy miknél, ami rohadt unalmas volt, de megláttam egy fickót, aki
ott állt egyedül, és csak mosolygott magában. Annyira fura volt! Le kellett
volna fényképeznem, mert annyira nagyon… Úristen!
Érdekli a törzsvásárlói klubunk és a kedvezmények?
Nem, köszönöm.
Ez összesen 44, 99 lesz. Kéri a blokkot?
-Nem, kösz. -Oké, szép napot! A következőt!
Kér még valamit, uram?
Nem, kösz.
Érdekli a törzsvásárlói klubunk és kedvezmények?
-Most nem, kösz. -Nem? Semmi gond. Összesen 34,99 lesz.
Apa! Jól vagy?
A blokk?
Ó, nem, kösz. Ja, jól vagyok. Igen, csak… Éhes vagyok, ez minden.
Aha.
Vettem egy növényt. Nem aranyos?
De.
Szerintem az egyik fickó a gumiknál engem bámult. Majd szólok Jane-nek,
hogy jöjjön ide. Itt könnyen fel lehet szedni egy pasit.
Mi van?
Nem ez volt az?
Ki?
Követ engem? Szórakozik velem?
Hülyének néz, mi?
Eddie!
-Baszki! -Gyere! Gyere, te kis szarházi! Na,
gyere! Kelj fel, baszd meg! Kelj fel! Te csináltad azt a
-kocsimmal? Te voltál, ugye? -Eddie! Eddie! Ne csináld!
-Apa! -Mi?
-Csak vicc volt. -Apa! Hagyd békén!
Hát kurvára nem vicces, érted? Hé! Szerinted vicces? Ne röhögj, baszki,
mert lepofozom a mosolyt a képedről! Ne merészeld, hallod?
Ide figyelj, te kis barom! Kelj fel! Kelj fel! Ide figyelj!
Jól van.
Ilyet nem csinálhatsz másokkal, megértetted? Fingod nincs, hogy min mentem
keresztül! Úgyhogy kurvára ne röhögj rajtam!
Oké.
Ne röhögj ki!
Ne röhögj ki! Húzz innen a picsába!
Hagyd békén a családomat!
-Gyere már! Mit szerencsétlenkedsz? -Fredo!
Vidd el a kurva biciklidet is!
-Szard le, hagyd már azt ott! -Várj!
Gyere! Gyere! Gyere! Menjünk már! Menjünk már!
Mit csinálsz? Mit csinálsz? Eddie!
Eddie! Ne már!
Eddie! Kérlek! Gyere, szálljunk be!
Nem mehetnénk haza?
Kérem a növényt! Add ide, szívem! Add a növényt! Kérem a táskát! A táskát! Kérem a
táskát! Add már a táskát! Oké. Gyertek, lányok! Gyertek a másik oldalra!
Gyere!
Nem takarítja fel?
-Micsoda? -Nem takarítja fel?
Nem.
-Mindent összekent. Takarítsa fel! -Majd kifizetem.
-Takarítsa fel most! -Az kurvára ki van zárva.
Gyere, Eddie! Szállj be a kocsiba! Csak szállj…
Fogd be a pofádat, faszfej! Pofa be, és húzz vissza a boltba! Te meg a rohadt
-haverjaid! Barom állatok! -Rajta van a felvételen.
Apa! Fe… felvegyem?
Persze.
A hívást indította…
…Jamie Miller…
…a Standling Speciális Gyermekotthonból. Ez a hívás egy olyan személytől érkezik,
aki jelenleg egy angliai vagy walesi intézetben van. A hívást rögzítik,
és visszahallgathatja a személyzet. Ha nem kívánja fogadni a hívást, kérjük,
tegye le a telefont!
Apa?
Kishaver!
Boldog szülinapot akarok kívánni.
Kösz, fiam.
Kösz, hogy felhívtál.
Megkaptad a lapot?
Megkaptam. Igen. Azt te rajzoltad?
Igen, én.
Gondoltam.
Mutattam anyádnak, hogy milyen jól sikerült.
Elfelejtettem, hogy szeretsz rajzolni.
Igen. Ezért kezdtem újra.
Minden rendben van? Most, hogy lecsendesedett a vihar meg minden?
Ja, minden oké. A könyvtárosnak nincs baja velem,
csak bajba keveredtem az udvaron, de nem nagy ügy.
Tudod, mit kell tenned, ugye?
Igen, igen. Itt van kivel beszélnem.
Remek.
Te mit csinálsz ma?
Mindjárt megreggelizem.
Még nem reggeliztél?
Nem. Még nem, kishaver, sok volt a dolgunk.
Szerintem később moziba megyünk.
-Oké. -Aztán a… A mi kis Lisánk kínait akar.
Kung Po királyrákot?
Tudod, mit szokott rendelni.
Jó ajándékokat kaptál?
Nem tudom, még nem volt ajándékozás, Jay.
Apa?
Igen?
Én… Tudom, hogy ma nem a legalkalmasabb de… Csak úgy megtörtént,
-és… -Mi történt, fiam? Ki vele!
Hagyjuk a szülinapomat, mi az?
Hát…
Most… Most, hogy közeleg az idő…
Átgondoltam, és…
megváltoztatom a vallomásomat.
Halló?
Apa, én…
Sajnálom, de… bűnösnek vallom magam.
Szia, fiam! Mi is itt vagyunk.
Szia, Jamie!
Mi? Ó!
Jobb már a koszt, édesem?
Ja, elmegy. Én azt hittem, csak apuval beszélek.
Írtam nekik az ételérzékenységedről.
Jól van.
Még… mindig a kondiban lógsz?
Csak ha engedik.
Testépítő lesz belőled, vagy mi?
Nem hinném, nem.
Na, mindegy. Most leteszem, mert már várnak a telefonra.
Rendben, fiam.
Jövő héten a szokásos időben?
Hát persze.
Apa?
Igen?
Én…
Én sajnálom.
És boldog szülinapot.
Kösz…
Erről szálljatok ki!
Óvatosan!
Ugye nem lesz baja?
Nem. Nem lesz. Menjünk! Menjünk!
Na, mi történt veletek? A kölykök, mi?
Menj a picsába!
Nem csinálták meg rendesen az ablakot.
Nem zárnak jól. Érezted este a huzatot?
Ez az a póló, amit én vettem neked?
Megjavíthattam volna.
Ja.
Az.
Remekül áll rajtad.
Nem rossz egy ötveneshez képest.
Inkább ne menjünk moziba!
Nem, mehetünk. Átöltöztem, nem?
Semmi baj, majd máskor.
Nem, elmehetünk.
Nem baj.
Biztos?
Igen.
Jó.
Szerintem jobb volt a hangja, mint a múlt héten. Nem igaz?
Talán ettől a döntéstől egy kicsit jobban érzi magát, nem?
Emlékszel, mit mondott Jenny?
Ja.
Igen, emlékszem, és nem… nem zárlak ki. Esküszöm, nem. Nem csinálom.
-Akkor meg miért vagy ilyen? -Milyen, szívem?
Te voltál bent vele.
Én nem láttam a felvételt.
Kérlek, ne kezdjük elölről!
Ez már szállóigévé vált. „Ne csináld ezt, ne kezdjük elölről!”
Azt, hogy én bent voltam, te meg nem voltál bent.
Kérlek! Ne kezdjük elölről.
-De én nem erre gondoltam. -Jól van, akkor mire gondoltál?
Láttad a felvételt. Én nem.
Ez nem te vagy.
Nekirontasz gyerekeknek, a furgonnak…
Tudom, hogy dühös vagy.
De az lesz a legjobb, ha bűnösnek vallja magát.
Ha őszintén belegondolsz, te is megérted.
Láttam, amit láttam.
És nem akartam elhinni.
Amikor megláttam…
Eddie! Azóta ismerlek, hogy pelyhes az állad.
Túl kell élnünk valahogy.
És ha nem megy?
Jenny azt mondta, hogy amikor ennyire magunk alatt vagyunk, az a
-legjobb… -Ó, leszarom Jennyt, drágám.
Leszarom, mit mond. Most nincs itt, nem
igaz?
Mindig bezárkózott.
Hazajött, bezárta az ajtót, és egyenesen leült a gépe elé.
Láttam, hogy ég a lámpa hajnali egykor. Kopogtam, és azt mondtam…
Jamie! Ne csináld ezt, kisfiam! Holnap iskola.
Leoltotta a lámpát, de sosem mondott semmit.
Ezzel nem lehet mit csinálni.
Minden gyerek ilyen manapság, nem? Sosem tudhatjuk, mit néz a szobájában.
Akár pornót is nézhet, vagy akármit, érted? És az a tahó,
akit feldobott a telefonom? Arról dumált, hogy bánjunk a nőkkel,
meg hogy milyen legyen egy igazi férfi.
Pedig csak kerestem valamit a kondiba.
Nem tarthatjuk rajtuk állandóan a szemünket, nem lehet.
Lobbanékony alkat, ahogyan te is.
Mi?
Ne mondd ezt!
Nem tőlem örökölte, ugye?
Tőlem örökölte?
Nem.
De néha úgy gondolom, megelőzhettük volna. Megállíthattuk volna.
Nem gondolkozhatunk így.
Emlékszel? Jenny mondta. Nem a mi hibánk.
Nem okolhatjuk magunkat.
De mi csináltuk, nem igaz?
Az ő korában engem az apám, ha rosszat tettem, szarrá vert.
Előfordult, hogy elővette azt a kurva övet,
és csak ütött vele… és ütött vele…
Megígértem magamnak…
Hogyha gyerekeim lesznek, nem csinálok ilyet.
Én soha… Soha nem teszek ilyet velük. Nem is tettem, igaz?
Csak jobb akartam lenni.
De ez van.
Nem vagyok jobb.
Megpróbáltad. Ahogy én is.
Ja, próbáltam.
Ráerőltettem a focit, azt hittem, attól keményebb lesz. De nagyon szar volt.
Úgyhogy berakták a kapuba.
És csak ott álltam a pálya szélén, miközben a többi apuka rajta röhögött.
És éreztem, hogy engem néz.
De nem tudtam ránézni.
Nem tudtam ránézni a fiamra.
Istenített téged.
Aztán bokszolni vittem…
Mert azt hittem, az majd segít. Hát, tíz percig tartott.
Tudom.
Aztán elkezdett lent rajzolni, emlékszel?
Igen.
Emlékszel? Ott ült az ebédlőasztalnál, és rajzolt. És… és jól
-ment neki. -Igen, imádta.
Ügyes volt. Imádta. Ott ült órákon át, ugye?
De abbahagyta.
Aztán számítógépet akart. Szóval vettünk neki.
Vettünk asztalt, mindent, billentyűzetet, fejhallgatót, ilyesmit.
És játszottam vele focisat. Emlékszel, hogy játszottam vele?
Igen.
Aztán beindult az üzlet, szóval hatkor indultam,
és csak este nyolcra értem haza.
Én hamarabb hazaértem, mégsem voltam jobb.
Te… jó anya voltál.
Jó anya vagy.
Talán jobban oda kellett volna figyelnem rá.
De hát a szobájában volt, nem? Biztonságban volt, nem? Legalábbis azt
-hittük. -Igen.
Ott csak nem történhet baj.
Azt hittem, helyesen cselekszünk.
Jó anya voltam.
-Az voltál. -Jó anya vagyok.
Te is jó apa vagy, remek apa.
De mi csináltuk.
Ha engem apám csinált…
Én hogy csináltam ilyet?
Gyere ide!
Nem tudtuk, hogy Jamie mire készül.
Ezért akarta, hogy te legyél mellette. Tudta, hogy nem hiszed el. Azt hitte,
hogy megvéded.
Meg kellett volna védenem.
Nem lehetett.
De meg tudtam volna védeni?
Nem.
Többet is tehettünk volna?
Szerintem jó lenne, ha elfogadnánk, hogy többet tehettünk volna.
Nincs azzal semmi baj, ha így gondoljuk.
Még mindig látom azt a kisfiút. Kicsit mafla.
Ott lóg a mászókán.
Ahogy lent rajzolgatja a szörnyeket.
És jégkrémet eszik.
Igen, és teljesen összekente vele az arcát,
igaz? Az egész arcát. A pofiját.
Mintha tegnap lett volna.
Tegnap volt.
Tegnap.
Folyton ugyanazt hajtogatta nekem.
Azt mondogatta: „nem én voltam.”
„Apa! Nem én voltam.”
És hittem neki.
De megmutatták.
Hogy tudta?
Bárcsak te mentél volna!
Miért engem választott? Te jobb lettél volna.
Nem.
De, igen.
Nem.
Jobb lettél volna.
Ugye jól vagytok?
Igen. Te jól vagy, drágám?
Igen.
Ez új?
Nagyon szép.
-Igen. -Nem, nem új, csak… Valószínűleg…
Valószínűleg másképp hordom, mert tudjátok,
a kombinálás. Mindig ezt mondom. A kombinálás sokat számít.
Én csak… gondoltam, mikor öltözzünk ki, ha nem most? Hisz szülinapod van. Szóval…
Ezt anyától kaptad?
Igen.
Csinos.
Én is felveszek valami csinosat.
Ne! Te így is csodás vagy.
Lisa! Ne haragudj!
-Azok a fiúk, meg a furgon, meg minden… -Apa, a furgon… Nem gáz, mert… Végül
is rosszabb lett, de már nem olvasható.
Majd újrafényeztetem, jó?
A fiúk voltak?
Ja, ismered őket?
Ja. Ők…
-Faszfejek, ez az igazság. -Hé! Hogy beszélsz?
Bocsi.
Veled is szemetek voltak?
Apa! Velem most mindenki szemét.
A nővére vagyok.
De maradunk. Nem költözünk el. Nem mehetünk.
-De, elmehetünk. -Ne, anya! Anya… Ha elmegyünk, egy ideig
jó lesz, de aztán valaki úgyis kiderít valamit.
Először csak valamit, aztán kiderül minden,
és az egész még rosszabb lesz.
Érted?
De Jamie a miénk. Nem igaz?
Úgy gondoltuk, hogy nem megyünk moziba.
Ja. Ja, ez…
Jó ötlet. De… filmezhetünk itthon.
Igen.
-Jó? -Ez remek ötlet.
Ja, csinálhatunk pop-cornt.
-Azt hiszem, van még valahol. -Igen.
Rendelhetünk valamit.
-Igen! Jó lenne. -Igen.
Rák chipset mindenkinek?
Rák chipset mindenkinek.
-Oké. -Ne együk meg a reggelit?
A kései reggelit.
De.
Gyertek!
Az a véres hurka nemsokára lábat növeszt és elsétál.
Megterítek, jó?
Köszönöm.
Segítek.
Ma nem terítesz asztalt, szülinapos.
Na, és őt hogy csináltuk?
Úgy, ahogy Jamie-t is.
Sajnálom, fiam.
Jobbat érdemeltél.